14.4.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 132/31 sreda 5. oktobra 2022
— ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 3. marca 2021 z naslovom Unija enakosti: strategija o pravicah invalidov za obdobje 2021–2030 (COM(2021)0101), — ob upoštevanju predloga Komisije za direktivo Sveta o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na vero ali prepričanje, invalidnost, starost ali spolno usmerjenost (COM(2008)0426), — ob upoštevanju Direktive Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (15) (direktiva o začasni zaščiti), — ob upoštevanju vprašanj za ustni odgovor za Svet in Komisijo o položaju marginaliziranih romskih skupnosti, ki živijo v romskih naseljih v EU (O-000022/2022 – B9-0018/2022 in O-000023/2022 – B9-0019/2022), — ob upoštevanju člena 136(5) in člena 132(2) Poslovnika, — ob upoštevanju predloga resolucije Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, A. ker vrednote EU prevladujejo v družbi, ki spoštuje raznolikost, pluralizem, nediskriminacijo, strpnost, pravičnost, solidarnost in enakost spolov; ker imajo države članice izrecno odgovornost zagotavljati te vrednote za vse svoje državljane, tudi za Rome; B. ker je Romi krovni izraz, ki zajema najrazličnejše ljudi romskega porekla, kot so Romi, Sinti, Kalé, Romaničali in Bojaši/Rudari; ker zajema tudi skupine, kot so Aškali, Egipčani, Jeniši, Domi, Lomi, Romi in Abdali, pa tudi potujoče skupine, vključno z etničnimi Travellers ali osebami, imenovanimi z upravnim izrazom Gens du voyage, ter osebe, ki se identificirajo kot Cigani, ne da bi se zanikale njihove posebne značilnosti; C. ker so Romi največja etnična manjšina v Evropi; ker nesprejemljivo veliko Romov v Evropi še vedno živi v revščini in so socialno izključeni, njihove življenjske razmere so izjemno negotove in nevarne, prebivališča pa prenatrpana ter postavljena na segregiranih podeželskih in mestnih območjih; ker vprašanje Romov, ki živijo v naseljih, ni omejeno na eno državo, zato gre za evropski problem in ga je treba obravnavati kot takega; ker je prostorska segregacija ključni vzrok za neenakopravni dostop do zdravstvenega varstva, zgodnjega otroškega varstva in izobraževanja, zaposlovanja in temeljnih storitev, vključno s cestnimi povezavami, vodo, sanitarijami in kanalizacijo, električno energijo in zbiranjem odpadkov, ta razkorak pa se še povečuje; ker prostorska segregacija nima le fizičnih in gospodarskih, temveč tudi psihološke in sociološke posledice za posameznike in skupnosti; ker je medgeneracijska revščina v romskih naseljih socialno-ekonomske narave in ima resne posledice za fizično in duševno zdravje in blagostanje Romov, za njihove življenjske priložnosti ter za uveljavljanje njihovih človekovih pravic; D. ker se Romi pogosteje soočajo z nizko delovno intenzivnostjo, negotovostjo zaposlitve in brezposelnostjo ter so pogosto zaposleni prek netipičnih ali prekarnih pogodb, kar jim ovira dostop do shem za primere brezposelnosti in pokojninskega zavarovanja; ker Romi nimajo zaposlitvenih mrež in so žrtve diskriminacije pri dostopu do zaposlitve in na delovnem mestu, prebivajo pa tudi predvsem v socialno-ekonomsko prikrajšanih regijah; ker 6 milijonov Romov, ki prebivajo v EU, sestavlja pomemben in vse večji del njenega prebivalstva z ogromnim potencialom, ki ga bo mogoče izkoristiti le z izboljšanjem njihovega položaja na področju zaposlovanja in socialnega vključevanja; E. ker je bilo v raziskavi EU-MIDIS II ugotovljeno, da je samo eden od štirih Romov, starih 16 let ali več, zaposlen ali samozaposlen in da so med Romi ženske poročale o precej nižjih stopnjah zaposlenosti kot moški, in sicer 16 % v primerjavi s 34 %; ker je bil položaj mladih še posebej zaskrbljujoč, saj jih v povprečju kar 63 % ni zaposlenih, se ne izobražujejo ali usposabljajo, medtem ko povprečje EU znaša 12 %; ker so rezultati za to starostno skupino pokazali tudi precejšnje razlike med spoloma, saj med Romi 72 % mladih žensk ni zaposlenih, se ne izobražujejo ali usposabljajo, medtem ko je ta delež med mladimi romskimi moškimi 55-odstoten; ker je to stanje v izrazitem nasprotju s preostalim prebivalstvom (35 %); ker naj bi kar 80 % Romov živelo pod pragom tveganja revščine v svoji državi; ker vsak tretji Rom živi v stanovanju brez tekoče vode, vsak deseti pa v stanovanju brez elektrike; ker je vsak tretji romski otrok vsaj enkrat mesečno doživel, da se je kateri od družinskih članov v posteljo odpravil lačen, in ker skoraj polovica Romov, starih od 6 do 24 let, ne obiskuje šole;
(15)
UL L 212, 7.8.2001, str.
12.