14.4.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 132/59 Miercuri, 5 oktombrie 2022
AE.
întrucât Directiva-cadru a UE privind apa recunoaște faptul că „apa nu este un bun comercial oarecare, ci un patrimoniu care trebuie protejat, apărat și tratat ca atare”; AF. întrucât, începând cu 6 decembrie 2020, apa este cotată la bursa Wall Street a instrumentelor futures; întrucât, potrivit lui Pedro Arrojo, Raportorul special al ONU pentru drepturile omului legate de apa potabilă și de salubritate, „apa ține de un set de valori vitale pentru societățile noastre, pe care logica pieței nu le recunoaște și, prin urmare, nu le poate gestiona în mod corespunzător, cu atât mai puțin într-un spațiu financiar atât de predispus speculațiilor”; întrucât, potrivit mai multor experți ai ONU, aplicarea unei logici speculative la gestionarea bunurilor esențiale pentru viața și demnitatea oamenilor încalcă drepturile omului în cazul persoanelor care trăiesc în sărăcie, exacerbează inegalitatea de gen și accentuează vulnerabilitatea comunităților marginalizate; AG.
întrucât guvernele au obligația de a asigura un nivel minim esențial de acces la apă și salubritate pentru toți; întrucât în raportul din 16 iulie 2021 al Raportorului special al ONU privind drepturile omului legate de apa potabilă și salubritate se subliniază că apa ar trebui considerată un bun public și ar trebui gestionată pe baza unei abordări întemeiate pe drepturile omului, garantând dreptul la apă și salubritate și sustenabilitatea ecosistemelor acvatice; întrucât alimentarea cu apă și salubrizarea sunt servicii de interes general, iar veniturile din ciclul de gestionare a apei ar trebui să acopere toate cheltuielile conexe, precum și costurile de îmbunătățire, cu condiția să fie protejat interesul public; AH.
întrucât, astfel cum se recunoaște în Orientările UE în domeniul drepturilor omului privind apa potabilă și salubritatea, statele sunt obligate să respecte, să protejeze și să garanteze aceste drepturi, iar părțile terțe ar trebui să se abțină cu strictețe de la intervenții care afectează exercitarea drepturilor la apă și salubritate; AI.
întrucât lucrătorii care lucrează în lanțul de salubrizare se confruntă cu numeroase riscuri, inclusiv cu riscuri pentru sănătate cauzate de condițiile de muncă precare; întrucât aceștia sunt adesea lucrători informali, care nu sunt protejați de legislația muncii; întrucât exercitarea drepturilor de acces la apă și salubritate nu trebuie să aibă loc în detrimentul siguranței, al demnității și al stării de bine a lucrătorilor din domeniul salubrității, 1. reafirmă dreptul la apă potabilă sigură și la salubritate ca unul dintre drepturile omului, aceste drepturi fiind complementare; subliniază că accesul la apă potabilă curată este indispensabil pentru o viață sănătoasă și demnă și este esențial pentru dezvoltarea demnității umane; subliniază că dreptul la apă este o condiție necesară fundamentală pentru exercitarea altor drepturi și, ca atare, trebuie să se bazeze pe o logică ce are ca obiectiv interesul public și binele comun public și global; 2. subliniază că accesul adecvat la instalațiile WASH și dreptul la sănătate și viață sunt interdependente și reprezintă o condiție esențială pentru sănătatea publică și dezvoltarea umană; subliniază nevoia de apă curată în contextul pandemiilor și solicită Comisiei, statelor membre și țărilor terțe să adopte acțiuni, strategii și măsuri corespunzătoare pentru ca toate persoanele să beneficieze de o protecție adecvată; 3. subliniază că recunoașterea dreptului la apă potabilă și la salubritate ca unul dintre drepturile omului a reprezentat un pas fundamental către o mai mare dreptate socială și de mediu; afirmă că progresele realizate ar putea fi îmbunătățite prin acordarea unei priorități politice mai ridicate acestui sector, printr-o mai bună punere în aplicare și monitorizare a politicilor în materie, printr-o finanțare, răspundere și participare publică mai eficiente, în special în rândul celor mai marginalizate persoane din societate, îndeosebi în țările în curs de dezvoltare; subliniază că, la alocarea fondurilor UE și la programarea asistenței, ar trebui să se acorde o înaltă prioritate asistenței pentru accesul la apă potabilă sigură și la servicii de salubrizare; 4. reamintește responsabilitatea statelor de a promova și proteja toate drepturile omului, care sunt universale, indivizibile, interdependente și corelate și care trebuie promovate și puse în aplicare într-un mod corect, echitabil și nediscriminatoriu; reiterează, prin urmare, că statele trebuie să asigure accesul universal, adecvat și la prețuri accesibile la apă potabilă în cantități suficiente, de calitate și sigură și un acces îmbunătățit la apă pentru uz sanitar și igienic; reamintește că dreptul la apă presupune că serviciile de alimentare cu apă trebuie să fie accesibile pentru toți; 5. reamintește că statele care ratifică un tratat privind drepturile omului se angajează să protejeze, să respecte și să aplice angajamentele adoptate la nivel internațional, regional, național și local privind protecția acestor drepturi; în acest sens, consideră că recunoașterea de către comunitatea internațională a dreptului la apă și salubritate trebuie să includă mecanisme de protecție și de asigurare a respectării și, prin urmare, invită UE să promoveze mecanisme de protecție la nivel internațional, regional și național prin care să se asigure faptul că garantarea dreptului la apă și salubritate nu este opțională pentru state, ci este un drept a cărui respectare poate fi impusă; invită UE și statele membre să acționeze prin exemplu și să ratifice convențiile aplicabile, cum ar fi Protocolul privind apa și sănătatea și Convenția din 1992 privind protecția și utilizarea cursurilor de apă transfrontaliere și a lacurilor internaționale;