2023.4.14.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 132/59 2022. október 5., szerda
AE.
mivel az Unió víz-keretirányelve elismeri, hogy „a víz nem szokásos kereskedelmi termék, hanem örökség, amit annak megfelelően óvni, védeni és kezelni kell”; AF. mivel 2020. december 6. óta a vizet a Wall Street határidős piacán jegyzik; mivel Pedro Arrojo, a biztonságos ivóvízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való emberi joggal foglalkozó különleges előadó szerint „a víz olyan alapvető közös érték társadalmaink számára, amelyet a piaci logika nem ismer fel, és ezért nem képes megfelelően kezelni, a spekulációnak ennyire kitett pénzügyi térben pedig különösen nem”; mivel több ENSZ-szakértő szerint a spekulatív logika alkalmazása az emberek életéhez és méltóságához nélkülözhetetlen javak kezelése terén sérti a szegénységben élő emberek emberi jogait, súlyosbítja a nemek közötti egyenlőtlenséget és fokozza a marginalizált közösségek sebezhetőségét; AG.
mivel a kormányok kötelesek mindenki számára garantálni a víz és a higiéniás létesítmények alapvető minimális szintjét; mivel a biztonságos ivóvízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való emberi joggal foglalkozó különleges ENSZ-előadó 2021. július 16-i jelentése hangsúlyozza, hogy a vizet közjónak kell tekinteni, és azt az emberi jogokon alapuló megközelítés alapján kell kezelni, garantálva a vízhez és a higiéniás létesítményekhez való jogot, valamint a vízi ökoszisztémák fenntarthatóságát; mivel a vízellátás és a higiéniás létesítmények biztosítása általános érdekű szolgáltatások, és a vízgazdálkodási ciklusból származó bevételeket az e szolgáltatásokkal, valamint a javításukkal kapcsolatos költségekre kell fordítani, azzal a feltétellel, hogy a közérdek védelemben részesül; AH. mivel – amint azt a biztonságos ivóvízről és a megfelelő higiéniás létesítményekről szóló uniós emberi jogi iránymutatások is elismerik – az államok kötelesek tiszteletben tartani, védeni és érvényesíteni ezeket a jogokat, és a harmadik feleknek szigorúan tartózkodniuk kell attól, hogy beavatkozzanak a vízhez és a higiéniás létesítményekhez való jog gyakorlásába; AI. mivel a szennyvízelvezetés és -tisztítás területén dolgozó munkavállalók számos kockázattal szembesülnek, beleértve a bizonytalan munkakörülményekből eredő egészségügyi kockázatokat is; mivel gyakran informális munkavállalók, akiket nem védenek a munkajogok; mivel a vízhez és a higiéniás létesítményekhez való jog gyakorlása nem mehet a szennyvízkezelésben dolgozók biztonságának, méltóságának és jóllétének rovására; 1. megerősíti, hogy a biztonságos ivóvízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való jog emberi jog, és hogy a két jog kiegészíti egymást; hangsúlyozza, hogy a tiszta ivóvízhez való hozzáférés elengedhetetlen az egészséges és méltóságteljes élethez, és alapvető fontosságú az emberi méltóság érvényesüléséhez; hangsúlyozza, hogy a vízhez való jog más jogok gyakorlásának alapvető előfeltétele, és amelynek ezért a közérdek és a globális közjavak logikáját kell követnie; 2. hangsúlyozza, hogy a vízellátáshoz és a higiéniás létesítményekhez való megfelelő hozzáférés és a higiéniás körülmények biztosítása, valamint az egészséghez és az élethez való jog kölcsönösen függ egymástól, és a közegészségügy és a humán fejlődés alapvető előfeltételei; a világjárványokra való tekintettel hangsúlyozza a tiszta víz szükségességét, és kéri a Bizottságot, a tagállamokat és a harmadik országokat, hogy tegyenek megfelelő intézkedéseket és dolgozzanak ki stratégiákat annak érdekében, hogy minden ember számára megfelelő védelmet lehessen biztosítani; 3. hangsúlyozza, hogy a biztonságos ivóvízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való jog emberi jogként való elismerése alapvető lépés volt a társadalmi és környezeti igazságosság erősítése felé; határozottan kijelenti, hogy az elért haladást javíthatná az ágazatnak tulajdonított nagyobb politikai jelentőség, a vonatkozó szakpolitikák jobb végrehajtása és nyomon követése, a hatékonyabb finanszírozás, az elszámoltathatóság és a nyilvánosság részvétele, különösen ami a társadalom leginkább marginalizálódott csoportjait illeti, legfőképpen a fejlődő országokban; hangsúlyozza, hogy a biztonságos ivóvíz és a megfelelő higiéniás létesítmények biztosítására nyújtott támogatásnak elsőbbséget kell élveznie az uniós források elosztása és a támogatások programozása során; 4. emlékeztet az államok felelősségére az emberi jogok előmozdítása és védelme tekintetében, amely jogok egyetemesek, oszthatatlanok, kölcsönösen függőek és egymással összefüggőek, és amelyeket tisztességes, méltányos és meg­ különböztetéstől mentes módon kell előmozdítani és alkalmazni; megismétli ezért, hogy az államoknak egyetemes, megfelelő és megfizethető hozzáférést kell biztosítaniuk az elegendő, jó minőségű és biztonságos ivóvízhez, valamint jobb hozzáférést kell biztosítaniuk a higiéniai célokra használt vízhez; emlékeztet arra, hogy a vízhez való jog azt jelenti, hogy a vízellátási szolgáltatásoknak mindenki számára megfizethetőnek kell lenniük; 5. emlékeztet arra, hogy azok az államok, amelyek ratifikálják valamelyik emberi jogi egyezményt, elkötelezik magukat az e jogok védelmére vonatkozó nemzetközi, nemzeti, regionális és helyi kötelezettségvállalások védelme, tiszteletben tartása és betartása mellett; e tekintetben úgy véli, hogy a vízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való jog nemzetközi közösség általi elismerése során figyelembe kell venni a védelmi és érvényesíthetőségi mechanizmusokat, ezért felszólítja az Uniót, hogy nemzetközi, regionális és nemzeti szinten mozdítsa elő a védelmi mechanizmusokat annak biztosítása érdekében, hogy a vízhez és a megfelelő higiéniás létesítményekhez való jog ne opcionális, hanem érvényesíthető jog legyen az államok számára; felszólítja az Uniót és a tagállamokat, hogy mutassanak példát, és ratifikálják a vonatkozó egyezményeket, például a Víz és Egészség Jegyzőkönyvet és a határokat átlépő vízfolyások és nemzetközi tavak védelméről és használatáról szóló 1992.
évi egyezményt;