14.4.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 132/59 srijeda, 5. listopada 2022.
AE. budući da je u Okvirnoj direktivi EU-a o vodama priznato da „[v]oda nije kao drugi komercijalni proizvodi, već je naslijeđe koje treba čuvati, zaštititi i postupati s njome kao takvom”;
AF. budući da se od 6. prosinca 2020.
vodom trguje na tržištu budućnosnica Wall Streeta; budući da, prema Pedru Arroju, posebnom izvjestitelju UN-a za ljudska prava na zdravstveno ispravnu vodu za piće i sanitarne uvjete, „voda ima niz ključnih vrijednosti za naše društvo koje tržišna logika ne prepoznaje i stoga ne može njima pravilno upravljati, osobito u financijskom području tako sklonom špekulacijama”; budući da se, prema mišljenju nekoliko stručnjaka UN-a, primjenom spekulativne logike na upravljanje dobrima koja su ključna za život i dostojanstvo pojedinaca krše ljudska prava siromašnih osoba, pogoršava rodna neravnopravnost i povećava ugroženost marginaliziranih zajednica;
AG. budući da vlade imaju obvezu osigurati osnovne minimalne razine vodoopskrbe i odvodnje za sve; budući da se u izvješću posebnog izvjestitelja UN-a za ljudska prava na zdravstveno ispravnu vodu za piće i sanitarne uvjete od 16. srpnja 2021. ističe da bi vodu trebalo smatrati javnim dobrom te da bi se njome trebalo upravljati u okviru pristupa temeljenog na ljudskim pravima kojim se jamči pravo na vodu i sanitarne uvjete i osigurava održivost vodnih ekosustava; budući da su vodoopskrba i sanitarni uvjeti usluge od općeg interesa i da bi se prihodima od sustava upravljanja vodom trebali financirati svi povezani izdaci i troškovi poboljšanja, pod uvjetom da se sačuva javni interes;
AH. budući da su države, kako je prepoznato u Smjernicama EU-a o ljudskim pravima u pogledu zdravstveno ispravne vode za piće i sanitarnih uvjeta, obvezne poštovati, štititi i ispunjavati ta prava te da bi se treće strane trebale strogo suzdržavati od uplitanja u uživanje prava na vodu i sanitarne uvjete;
AI. budući da se radnici koji rade u sanitarnom lancu suočavaju s mnogim rizicima, uključujući zdravstvene rizike koji proizlaze iz nesigurnih radnih uvjeta; budući da je tu često riječ o neformalnim radnicima koji nisu zaštićeni zakonima o radu; budući da uživanje prava na vodu i sanitarne uvjete ne bi smjelo ugrožavati sigurnost, dostojanstvo i dobrobit sanitarnih radnika;
1. ponovno potvrđuje da su prava na zdravstveno ispravnu vodu za piće i sanitarne uvjete ljudska prava, pri čemu se ta dva prava međusobno dopunjuju; naglašava da je pristup čistoj vodi za piće neophodan za zdrav i dostojanstven život te ključan za razvoj ljudskog dostojanstva; naglašava da je pravo na vodu jedan od temeljnih preduvjeta za uživanje drugih prava te se kao takvo mora voditi logikom javnog interesa te općih javnih i globalnih dobara;
2.
ističe da su odgovarajući pristup objektima za usluge u području vodoopskrbe, sanitarnih uvjeta i higijene te pravo na zdravlje i život međusobno ovisni te spadaju u ključne preduvjete za javno zdravlje i ljudski razvoj; naglašava potrebu za čistom vodom u kontekstu pandemija i poziva Komisiju, države članice i treće zemlje na odgovarajuće djelovanje, strategije i politike kako bi se svima mogla pružiti dostatna zaštita;
3. naglašava da je priznavanje prava na zdravstveno ispravnu vodu za piće i sanitarne uvjete kao ljudskog prava bio temeljni korak prema većoj socijalnoj i okolišnoj pravdi; navodi da bi se napredak mogao poboljšati kad bi se tom sektoru dao veći politički prioritet te kad bi se osigurali bolja provedba i praćenje relevantnih politika, kao i učinkovitije financiranje i odgovornost te sudjelovanje javnosti u tom sektoru, posebno među najmarginaliziranijim članovima društva i u zemljama u razvoju; naglašava da bi se u dodjeli sredstava EU-a i programiranju pomoći velika prednost trebala dati pomoći za osiguravanje zdravstveno ispravne vode za piće i sanitarnih uvjeta;
4.
podsjeća na odgovornost država za promicanje i zaštitu svih ljudskih prava, koja su univerzalna, nedjeljiva, međuovisna i međusobno povezana te bi ih trebalo promicati i primjenjivati na pravedan, ravnopravan i nediskriminirajući način; stoga ponavlja da države moraju osigurati univerzalan, odgovarajući i cjenovno pristupačan pristup kvalitetnoj i zdravstveno ispravnoj vodi za piće u dostatnoj količini te poboljšan pristup vodi za sanitarne i higijenske potrebe; podsjeća da pravo na vodu znači da usluge vodoopskrbe moraju biti pristupačne za sve;
5.
podsjeća da se države koje ratificiraju ugovor o ljudskim pravima obvezuju na zaštitu, poštovanje i ispunjavanje obveza preuzetih u međunarodnom, nacionalnom, regionalnom i lokalnom okviru za zaštitu tih prava; u tom pogledu smatra da priznavanje prava na vodu i sanitarne uvjete od strane međunarodne zajednice mora uključivati zaštitne i provedbene mehanizme te stoga poziva EU da promiče zaštitne mehanizme na međunarodnoj, regionalnoj i nacionalnoj razini kako bi se osiguralo da ostvarivanje prava na vodu i sanitarne uvjete za države nije fakultativno već provedivo pravo; poziva EU i države članice da posluže kao primjer i ratificiraju relevantne konvencije kao što su Protokol o vodi i zdravlju te Konvencija o zaštiti i uporabi prekograničnih vodotoka i međunarodnih jezera iz 1992.;