C 127/48
HR
Službeni list Europske unije
11.4.2023.
Tužbeni zahtjev Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:
— poništi Provedbenu odluku Europske komisije od 2. prosinca 2022.
C(2022) 8645 final kojom se odobrava strateški nacionalni plan zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) 2023-2027 za Italiju, u dijelu u kojem se, prilikom navođenja djelovanja koja se odnose na obveze u području okoliša i klime, kao obveza čije je ispunjenje uvjetovano isplatom doprinosa, uvodi zabrana uporabe biološkog mulja i bilo kojeg drugog otpada dobivenog postupkom R10 u poljoprivredi u skladu s dijelom IV.
Decreta legislativo n.
152/2006 (Zakonodavna uredba br.
152/2006) te se nalaže isključiva uporaba gnojiva priznatih u skladu s Uredom (EU) br.
2019/1009 i/ili organskih gnojiva čiji su sastavni dijelovi uključeni.
Tužbeni razlozi i glavni argumenti U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sedam tužbenih razloga.
1.
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Uredbe (EU) br.
2021/2115 (1) i na povredi komunikacije Europske komisije „Ensuring availability and affordability of fertilizers – COM (2022) 590 final” od 9. studenoga 2022.
— Uredba (EU) br.
2021/2115, u dijelu u kojem uređuje isplatu doprinosa u poljoprivredi, ne sadržava nijednu odredbu koja isključuje uporabu biološkog mulja i proizvoda dobivenih od njega, čiju uporabu u okviru ZPP-a potiče čak i sama Europska komisija, koja je nedavno u Komunikaciji „Ensuring availability and affordability of fertilizers – COM (2022) 590 final” od 9. studenoga 2022.
izrazila jasnu naklonost uporabi mulja u poljoprivredi.
2.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Direktive 2008/98/CE (2) i Direktive (EU) 2018/851 (3), načelâ kružnog gospodarstva te Direktive EEZ 86/278 (4) i Uredbe (EU) br.
2019/1009 (5) od 5. lipnja 2019..
— Opća zabrana uporabe biološkog mulja i proizvoda dobivenih od njega putem njegove oporabe u poljoprivredi utvrđena Nacionalnim strateškim planom ZPP-a br.
2023-2027 (PSP) koji je odobrila Komisija i, stoga, neslaganje koji se odnosi na djelatnosti u odnosu na gnojiva iz Uredbe (EU) br.
2019/1009, očito je u suprotnosti s trenutnim modelom razvoja koji je odabran na razini Zajednice, koji se temelji na tzv. „kružnom gospodarstvu” i prenamjeni otpada za proizvodnju energije, kao i s ciljem očuvanja prirodnih resursa te ne uzima u obzir ni postojeće i značajno neprovođenje Uredbe (EU) br.
2019/1009 u Italiji, niti okolnost da ta uredba, osim što niti prešutno ne ukida Direktivu EEZ 86/278, ni na koji način ne zadire u talijansko zakonodavstvo o gnojivima (Zakonodavna uredba 75/2010).
3.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi Direktive EEZ 86/278 i na narušavanju tržišta i tržišnog natjecanja na štetu subjekata koji djeluju u sektoru oporabe biološkog mulja.
— Opća zabrana uporabe biološkog mulja oporabom u poljoprivredi uzrokuje neprihvatljive i štetne učinke na tržišno natjecanje, što, osim što je protivno Direktivi EEZ 86/278, narušava tržišnu poziciju drugih subjekata koji djeluju u sektoru oporabe biološkog mulja te ih stavlja u nepovoljan položaj u odnosu na proizvođače drugih organskih i kemijskih gnojiva.
4.
Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 296. stavka 2.
UFEU-a, Uredbe (EU) br.
2021/2115 i Direktive EEZ 86/278.
Tužitelji ističu neprovođenje istrage, iskrivljavanje činjenica, nepostojanje pretpostavki, kontradiktornost, očitu nelogičnost, nejednako postupanje i očiti nedostatak u obrazloženju.
— PSP koji je odobrila Komisija, u dijelovima u kojima se zabranjuje uporaba biološkog mulja i drugog otpada oporabljenog u postupku R10 te gnojiva koja nisu obuhvaćena Uredbom (EU) br.
2019/1009, potpuno je neopravdan, što je okolnost koja ukazuje na to da nisu ispunjene pretpostavke za određivanje o kojem je riječ, kao i na kontradiktornost u odnosu na pretpostavke u propisima o oporabi biološkog mulja u poljoprivredi te dovodi do nedopuštene razliku u postupanju u odnosu na druga gnojiva.