C 125/400
SV
Europeiska unionens officiella tidning
5.4.2023
Onsdagen, 14 september 2022 (1g)
Syftet med detta direktiv är att som en del av EU:s energipolitik säkerställa att investeringar i produktion av förnybar energi uppmuntras samtidigt som varje medlemsstats energisuveränitet upprätthålls.
(1h)
Direktivet om förnybar energi är en del av ”55 %-paketet”, som också kommer att få många olika effekter på unionen, bland annat på konkurrenskraften, sysselsättningsskapandet, hushållens köpkraft, uppnåendet av klimatmålen och koldioxidläckagets omfattning.
Därför bör en omfattande utvärdering av de samlade makroekonomiska effekterna av de förordningar som utgör 55 %-paketet genomföras regelbundet.
(2)
Förnybar energi spelar en avgörande roll för genomförandet av den europeiska gröna given och uppnåendet av klimatneutralitet senast 2050 med tanke på att energisektorn står för över 75 % av de totala växthusgasutsläppen i unionen.
Genom att minska dessa växthusgasutsläpp bidrar den förnybara energin också till att hantera miljöutmaningar såsom förlust av biologisk mångfald och mark-, vatten- och luftföroreningar så länge användningen av de förnybara energikällorna själva inte förvärrar dessa utmaningar.
På grund av de låga driftskostnaderna och den minskade exponeringen för prischocker jämfört med fossila bränslen har förnybar energi en central roll när det gäller att bekämpa energifattigdom.
(2a)
I och med att allt fler länder förpliktigar sig till klimatneutralitet senast i mitten av århundradet förväntas både den inhemska och den globala efterfrågan på förnybar teknik öka och erbjuda betydande möjligheter till skapande av arbetstillfällen, utvidgning av en europeisk industriell bas för förnybar energi och fortsatt europeiskt ledarskap inom forskning och utveckling av innovativ teknik för förnybar energi, vilket i sin tur ökar de europeiska företagens konkurrensfördelar och EU:s energioberoende av import av fossila bränslen.
(2b)
Den slutliga energianvändningen (brutto) från förnybara energikällor i EU uppgick till 22 % 2020 (4), vilket är 2 procentenheter över målet för andelen förnybar energi av den slutliga energianvändningen (brutto) för 2020, i enlighet med direktiv 2009/28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor.
(2c)
Förnybar energi är en nyckelfaktor för hållbar utveckling och bidrar direkt och indirekt till många av målen för hållbar utveckling, bland annat fattigdomsbekämpning, utbildning, vatten och sanitet.
Förnybara energikällor medför också stora samhällsekonomiska fördelar, skapar nya arbetstillfällen och främjar det lokala näringslivet.
(2d)
På internationell nivå åtog sig kommissionen vid FN:s klimatkonferens 2021 (COP26), tillsammans med globala partner, att upphöra med det direkta stödet till internationell oförminskad användning av energi från fossila bränslen och att använda dessa medel för utbyggnaden av förnybar energi.
(2e)
Vid COP26 höjde kommissionen tillsammans med globala ledare den globala ambitionsnivån för bevarande och återhämtning av de globala skogarna och för en påskyndad omställning till utsläppsfria transporter.
(2f)
Produktionen av förnybar energi sker ofta på lokal nivå och är beroende av regionala små och medelstora företag.
Medlemsstaterna bör därför involvera lokala och regionala myndigheter fullt ut när de sätter upp mål och stöder politiska åtgärder.
(2g)
Eftersom ca 35 miljoner européer är drabbade av energifattigdom (5) har politiken för förnybar energi en viktig funktion att fylla i alla strategier för att åtgärda energifattigdom och konsumenternas sårbarhet.
(4) (5)
https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20220119-1 Kommissionens rekommendation (EU) 2020/1563 av den 14 oktober 2020 om energifattigdom.