SL
C 125/458
Uradni list Evropske unije
5.4.2023
sreda 14. septembra 2022
3.
Akreditiranje programa usposabljanja ali izvajalca usposabljanja izvajajo države članice ali upravni organ, ki ga te imenujejo.
Akreditacijski organ zagotovi, da so programi usposabljanja, izpopolnjevanja in prekvalifikacije, ki jih ponuja izvajalec, vključujoči, ter da je zanje zagotovljena kontinuiteta in se izvajajo na regionalni ali nacionalni ravni.
Izvajalec usposabljanja mora imeti ustrezne tehnične zmogljivosti za izvajanje praktičnega usposabljanja, vključno z zadostno laboratorijsko opremo ali ustreznimi zmogljivostmi za izvajanje praktičnega usposabljanja.
Izvajalec usposabljanja poleg osnovnega usposabljanja ponudi tudi krajše tečaje za osvežitev znanja in izpopolnjevanje, organizirane v modulih usposabljanja, ki inštalaterjem in oblikovalcem omogočajo, da pridobijo nove kompetence ter razširijo in razpršijo svoja znanja in spretnosti na več tehnologij in njihovih kombinacij.
Izvajalec usposabljanja zagotovi prilagoditev usposabljanja novim tehnologijam, ki uporabljajo obnovljive vire energije, v okviru stavb, industrije in kmetijstva.
Izvajalci usposabljanja priznajo ustrezna pridobljena znanja in spretnosti.
Programi in moduli usposabljanja so zasnovani tako, da omogočajo vseživljenjsko učenje v obratih za obnovljive vire energije in so združljivi s poklicnim usposabljanjem za iskalce prve zaposlitve in odrasle, ki iščejo prekvalifikacijo ali novo zaposlitev.
Programi usposabljanja so zasnovani tako, da olajšajo pridobivanje kvalifikacij za različne tehnologije in rešitve ter preprečijo omejeno specializacijo za določeno blagovno znamko ali tehnologijo.
Izvajalci usposabljanja so lahko proizvajalci naprav ali sistemov, inštituti ali združenja.“; da) točka 5 se nadomesti z naslednjim: „5.
Tečaj usposabljanja se konča z izpitom, ki je podlaga za izdajo certifikata ali kvalifikacije.
Izpit vključuje praktično oceno uspešnosti pri vgradnji kotlov ali peči na biomaso, toplotnih črpalk, plitvih geotermalnih sistemov, solarnih termalnih naprav ali tehnologij za skladiščenje energije in tehnologij prilagajanja odjema, vključno s polnilnimi postajami.“; e)
v točki 6(c) se dodata točki (iv) in (v): „(iv) razumevanje študij izvedljivosti in projektnih študij; (v) razumevanje vrtanja v primeru geotermalnih toplotnih črpalk.“;
(5)
v Prilogi V se del C spremeni: a) točki 5 in 6 se nadomestita z naslednjim: „5.
Emisije, ki nastanejo pri ekstrakciji ali pridelavi surovin (eec), vključujejo emisije pri samem procesu ekstrakcije ali pridelave; pri zbiranju, sušenju in skladiščenju surovin; iz odpadkov in iztekanj (uhajanj) ter pri proizvodnji kemikalij ali proizvodov, ki se uporabljajo pri ekstrakciji ali pridelavi.
Zajem CO2 pri pridelavi surovin se ne upošteva.
Če so na voljo, se pri izračunu uporabijo razčlenjene privzete vrednosti za emisije N2O v tleh iz dela D.
Povprečne vrednosti se lahko izračunajo na podlagi lokalnih kmetijskih praks na podlagi podatkov o skupini kmetij kot druga možnost namesto uporabe dejanskih vrednosti. 6.
Za izračun iz točke 1(a) se prihranki emisij zaradi izboljšav v kmetijstvu (esca), npr. prehoda na zmanjšano obdelavo tal ali na način brez predhodne obdelave tal, boljšega kolobarjenja, uporabe pokrovnih poljščin, vključno z ravnanjem z ostanki kmetijskih pridelkov, uporabe organskih izboljševalcev tal (npr. kompost, digestat fermentacije gnoja) upoštevajo samo, če ne predstavljajo tveganja, da bi negativno vplivali na biotsko