5.4.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 125/405 sreda 14. septembra 2022
(8a)
Pogoji, potrebni za izkoriščanje potenciala obnovljive energije v evropskih morjih in oceanih, vključno s tistimi, ki obkrožajo otoke in najbolj oddaljene regije, so različni.
Unija se zato zavezuje, da bo za ta območja posebnega pomena razvila alternativne tehnologije, ki ne bodo negativno vplivale na morsko okolje.
(8b)
Če želimo izkoristiti potencial za proizvodnjo obnovljive energije v vseh evropskih morjih in oceanih, je treba upoštevati, da so morska okolja geografsko raznolika in se uporabljajo na različne načine, zato je potreben veliko širši nabor tehnoloških rešitev.
Te rešitve vključujejo plavajoče vetrne in sončne elektrarne na morju, energijo valovanja, tokov in plimovanja, diferencial temperaturnih in solnih gradientov, ohlajanje in segrevanje morske vode ter geotermalno energijo in morsko biomaso (alge).
(8c)
Projekti na področju energije iz obnovljivih virov na podeželskih in kmetijskih zemljiščih bi morali biti na splošno zasnovani na načelih sorazmernosti, dodatnosti in nadomestil.
Države članice bi morale zagotoviti, da se projekti na področju energije iz obnovljivih virov pravilno izvajajo, in sicer na način, ki ne povzroča izgube kmetijskih zemljišč, ter spodbujati razvoj in uporabo ustreznih tehnologij, s pomočjo katerih bo postala proizvodnja energije iz obnovljivih virov združljiva s kmetijsko proizvodnjo in živinorejo.
(9)
Trg pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov je hitro rastoč in poleg programov podpore držav članic ali neposredne prodaje na veleprodajnem trgu električne energije zagotavlja dopolnilne možnosti dostopa do trga proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov.
Hkrati te pogodbe proizvajalcu zagotavljajo varnost določenega dohodka, uporabnik pa ima lahko korist zaradi stabilne cene električne energije.
Trg pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov je še vedno omejen na majhno število držav članic in velikih podjetij, pri čemer na velikem delu trga Unije ostajajo znatne upravne, tehnične in finančne ovire.
Komisija poleg pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov oceni tudi ovire za uvedbo pogodb o nakupu ogrevanja in hlajenja z energijo iz obnovljivih virov, ki bodo vedno pomembnejše za doseganje podnebnih ciljev in ciljev glede obnovljivih virov energije EU.
Obstoječe ukrepe iz člena 15 za spodbujanje uporabe pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov bi bilo zato treba še okrepiti, in sicer s preučitvijo uporabe kreditnih jamstev za zmanjšanje finančnih tveganj teh pogodb, pri čemer je treba upoštevati, da ta jamstva, kadar so javna, ne bi smela izriniti zasebnega financiranja.
(10)
Preveč zapleteni in predolgi upravni postopki predstavljajo veliko oviro za uporabo energije iz obnovljivih virov.
Upravne postopke in postopke za izdajo dovoljenj je treba še bolj racionalizirati, da se zmanjša upravno breme za projekte na področju energije iz obnovljivih virov in povezane projekte za omrežno infrastrukturo.
V enem letu po začetku veljavnosti te direktive bi morala Komisija revidirati smernice o izdaji dovoljenj, da bi skrajšala in poenostavila postopke za nove projekte, projekte v zvezi z nadomestitvijo stare zmogljivosti z novo zmogljivostjo in nadgradnjo projektov v zvezi z obnovljivimi viri energije.
V okviru teh smernic bi bilo treba razviti ključne kazalnike uspešnosti.
(10a) Lokalni in regionalni organi so ključni akterji na poti Evrope k uresničitvi njenih energetskih in podnebnih ciljev.
Proizvodnja energije na lokalni ravni je ključna za spodbujanje proizvodnje energije iz obnovljivih virov, zmanjšanje odvisnosti od zunanjih virov energije in zmanjšanje energijske revščine.
(11)
Stavbe imajo velik neizkoriščen potencial, da učinkovito prispevajo k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov v Uniji.
Potrebno bo razogljičenje ogrevanja in hlajenja v tem sektorju z večjim deležem v proizvodnji in uporabi energije iz obnovljivih virov, zlasti v lokalnem kontekstu, da bi izpolnili ambicije, določene v evropskih podnebnih pravilih, za dosego cilja podnebne nevtralnosti Unije.
Vendar je napredek pri uporabi obnovljivih virov energije za ogrevanje in hlajenje v zadnjem desetletju stagniral, pri čemer se je večinoma zanašal na povečano uporabo biomase.
Brez določitve okvirnih ciljev za povečanje proizvodnje in uporabe energije iz obnovljivih virov v stavbah ne bo mogoče spremljati napredka in opredeliti ozkih grl pri uporabi obnovljivih virov energije.
Države članice bi morale imeti možnost, da odvečno toploto in odvečni hlad upoštevajo pri doseganju okvirnega cilja za energijo iz obnovljivih virov v stavbah, in sicer do 20 %, z zgornjo mejo 54 %.
Poleg tega bo oblikovanje ciljev vlagateljem zagotovilo dolgoročno sporočilo, tudi za obdobje takoj po letu 2030.
To bo dopolnilo obveznosti v zvezi z energijsko učinkovitostjo in energijsko učinkovitostjo stavb, ob upoštevanju načela „energijska učinkovitost na prvem