C 125/400
SL
Uradni list Evropske unije
5.4.2023
sreda 14. septembra 2022 (1g)
Namen te direktive je zagotoviti, da se v okviru energetske politike EU spodbujajo naložbe v proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, obenem pa se ohranja energetska suverenost vsake države članice.
(1h)
Uredba o energiji iz obnovljivih virov je del svežnja Pripravljeni na 55, ki bo imel mnogokratne učinke na Unijo, tudi na konkurenčnost, ustvarjanje delovnih mest, kupno moč gospodinjstev, uresničevanje podnebnih ciljev in na obseg selitve virov CO2.
Zato bi bilo treba redno izvajati celovito oceno skupnega makroekonomskega učinka uredb, ki sestavljajo sveženj „Pripravljeni na 55“.
(2)
Energija iz obnovljivih virov ima ključno vlogo pri uresničevanju evropskega zelenega dogovora in doseganju podnebne nevtralnosti do leta 2050, saj energetski sektor prispeva več kot 75 % vseh emisij toplogrednih plinov v Uniji.
Z zmanjšanjem navedenih emisij toplogrednih plinov energija iz obnovljivih virov prispeva tudi k reševanju okoljskih izzivov, kot so izguba biotske raznovrstnosti, onesnaževanje tal, vode in zraka, če raba obnovljivih virov energije sami po sebi ne povečuje teh izzivov.
Ker so z energijo iz obnovljivih virov povezani nizki operativni stroški in je manj izpostavljena cenovnim šokom kot fosilna goriva, ima ključno vlogo pri odpravljanju energijske revščine.
(2a)
Ker se vse več držav zavezuje, da bodo do sredine stoletja dosegle podnebno nevtralnost, se bosta po pričakovanjih povečala tako domače kot svetovno povpraševanje po tehnologijah, ki uporabljajo obnovljive vire energije, pri čemer se bodo odprle pomembne priložnosti za ustvarjanje delovnih mest, širitev evropske industrijske baze obnovljivih virov energije ter nadaljnjo vodilno vlogo Evrope na področju raziskav in razvoja inovativnih tehnologij, ki uporabljajo obnovljive vire energije, s čimer se bosta posledično povečali konkurenčna prednost evropskih podjetij in energetska neodvisnost EU od uvoza fosilnih goriv.
(2b)
Delež energije iz obnovljivih virov v bruto končni porabi energije v EU je leta 2020 (4) znašal 22 %, kar je 2 odstotni točki nad ciljem za ta delež za leto 2020, kot je določeno v Direktivi 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov.
(2c)
Energija iz obnovljivih virov je ključni dejavnik, ki omogoča trajnostni razvoj, saj neposredno in posredno prispeva k mnogim ciljem trajnostnega razvoja, med drugim v zvezi z zmanjševanjem revščine, izobraževanjem, vodo in sanitarnimi storitvami.
Obnovljivi viri energije poleg tega prinašajo širše socialno-ekonomske koristi, saj ustvarjajo nova delovna mesta in spodbujajo lokalno industrijo.
(2d)
Na mednarodni ravni se je Komisija na konferenci Združenih narodov o podnebnih spremembah (COP26) leta 2021 skupaj s svetovnimi partnerji zavezala, da ne bo več neposredno podpirala mednarodne nezmanjšane proizvodnje energije iz fosilnih goriv, pri čemer bo ta sredstva namenila za uporabo energije iz obnovljivih virov.
(2e)
Komisija je skupaj s svetovnimi voditelji na konferenci COP26 povečala svetovne ambicije glede ohranjanja in obnove svetovnih gozdov ter glede hitrejšega prehoda na brezemisijski promet.
(2f)
Energija iz obnovljivih virov se pogosto proizvaja na lokalni ravni in je odvisna od regionalnih malih in srednjih podjetij, zato bi morale države članice lokalne in regionalne organe v celoti vključiti v določanje ciljev in podpornih ukrepov politike.
(2g)
Ker se z energijsko revščino spopada več kot 35 milijonov Evropejcev (5), imajo politike na področju obnovljivih virov pomembno vlogo v vseh strategijah, ki obravnavajo energijsko revščino in ranljivost odjemalcev.
(4) (5)
https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20220119-1 Priporočilo Komisije (EU) 2020/1563 z dne 14. oktobra 2020 o energijski revščini.