C 125/142
SL
Uradni list Evropske unije
5.4.2023
četrtek 15. septembra 2022
6.
podpira namero Komisije, da bo prispevala k splošnemu učinku hlajenja in vzpostavila platformo EU za ozelenitev mest; poziva Komisijo, naj določi ambiciozne in konkretne zavezujoče cilje za biotsko raznovrstnost v mestih, sonaravne rešitve, pristope na podlagi ekosistemov in zeleno infrastrukturo, ki bi koristila človeku in prostoživečim živalim ter prispevala k splošnim ciljem biotske raznovrstnosti; poudarja, da je treba vključiti ukrepe, kot so minimalni delež zelenih streh na novih stavbah, podpora urbanemu kmetijstvu, vključno z uporabo rodnih dreves, kjer je to ustrezno, ob zagotavljanju, da se ne uporabljajo kemični pesticidi, uporaba gnojil na urbanih zelenih površinah v EU pa se zmanjša, ter povečanje števila zelenih površin glede na število prebivalcev;
7. poziva države članice, naj prednostno razvrstijo in opredelijo kratko-, srednje- in dolgoročne ukrepe za obnovo degradiranih ekosistemov, katerih poslabšanje so povzročili ekstremni vremenski dogodki; poleg tega poziva, naj se oblikujejo smernice EU za načrte za obnovo po izrednih dogodkih, da bi opredelili prednostna področja v fazah okrevanja, sanacije in obnove po nesrečah, ki so jih povzročile poplave, gozdni požari, vročinski valovi ali suše, vključno s priporočili za povečanje odpornosti in ponovno oživitev sredstev za preživljanje, gospodarstev in prizadetega okolja;
8. poziva Komisijo, naj zagotovi smernice, ki bi jih lahko deležniki uporabljali za povečanje odpornosti ljudi in ekosistemov na sušo; poudarja, da je na področju raziskav in spremljanja na ravni EU potrebno tudi usklajeno ukrepanje že obstoječih subjektov, kot so Evropska opazovalnica za suše, Evropska agencija za okolje, storitev programa Copernicus za ravnanje v izrednih razmerah in drugih ustreznih deležnikov; poudarja, da bi bilo treba na področju financiranja opredeliti ustrezno finančno podporo v okviru SKP, nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost in drugih regionalnih skladov;
9. priznava, da je sredozemska regija posebno ranljiva in da je na teh ozemljih pomembna uporaba posebnih mehanizmov in sredstev za obvladovanje tveganj in vpliva teh ekstremnih dogodkov; poudarja, da suša in drugi vremenski pojavi, povezani s podnebno krizo, ne vplivajo le na okolje, temveč tudi na družbo, kulturo, gospodarstvo in politiko, kar povečuje tveganje poglabljanja socialnih neenakosti;
10. opozarja na negativen vpliv naravnih nesreč na ekonomsko, socialno in teritorialno kohezijo v EU, ki ovira izvajanje kohezijske politike Unije; želi spomniti, da bo do leta 2030 več kot 100 milijard EUR sredstev kohezijske politike vloženih v energetski prehod, razogljičenje in obnovljive vire energije; priznava posebno ranljivost ozemelj iz člena 174 PDEU, zlasti otokov in gorskih regij, ter iz člena 349 PDEU;
11. ponovno izraža podporo prilagoditveni strategiji EU; vendar obžaluje, da v njej niso določeni konkretni, merljivi in časovno omejeni cilji za razvoj odpornosti EU in njenih držav članic na podnebne spremembe, in opozarja na poziv Parlamenta k določitvi zavezujočih in merljivih ciljev; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj predlaga celovit, ambiciozen in pravno zavezujoč evropski okvir za prilagajanje podnebnim spremembam, ki bi zajemal ustrezna zakonodajna orodja, s posebnim poudarkom na najranljivejših regijah;
12. poziva Komisijo, naj nujno pripravi celovito oceno podnebnih tveganj na ravni EU, pri čemer naj posebno pozornost nameni tveganjem suše, gozdnih požarov, nevarnostim za zdravje, ranljivostim ekosistema ter vplivom na kritično infrastrukturo in žariščne točke omrežja, da bi na podlagi tega usmerjali in prednostno razvrstili kratko-, srednje- in dolgoročna prizadevanja za prilagajanje in odpornost; zlasti poziva, naj se do poletja 2023 opravi stresni test odpornosti ključne infrastrukture v EU na podnebne spremembe;
13. poudarja, da podnebna kriza poglablja obstoječe neenakosti; poudarja, da je še zlasti prizadela gospodinjstva z nizkimi dohodki in ranljive osebe, ki potrebujejo posebno podporo za prilagajanje spreminjajočemu se podnebju; pozdravlja socialne politike v državah članicah, ki ščitijo delavce pred škodljivimi učinki podnebne krize na delovnem mestu, in spodbuja države članice, naj prilagajanje podnebnim spremembam vključijo v svojo politiko dela in socialno politiko;