5.4.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 125/405 Trešdiena, 2022. gada 14. septembris
(8a)
Ir dažādi nosacījumi, kurus uzskata par nepieciešamiem, lai izmantotu iespējas iegūt atjaunojamu enerģiju Eiropas jūrās un okeānos, arī salās un tālākajos reģionos.
Tāpēc Savienība apņemas ieviest alternatīvas tehnoloģijas, kas nepieļautu nelabvēlīgu ietekmi uz jūras vidi, kas šīm teritorijām ir īpaši nozīmīga.
(8b)
Lai izmantotu iespējas iegūt atjaunojamo enerģiju visās Eiropas jūrās un okeānos, ir jāņem vērā jūras vides ģeogrāfiskā daudzveidība un alternatīvie izmantošanas veidi, un tādēļ ir vajadzīgs krietni plašāks tehnoloģisko risinājumu kopums.
Šie risinājumi cita starpā ir peldošo atkrastes vēja un saules enerģijas iekārtu saražotā enerģija, viļņu, straumju un plūdmaiņu enerģija, termiskā un sāļuma gradientu atšķirības, jūras ūdens izmantošana aukstumapgādei un siltumapgādei, ģeotermālā enerģija un jūras biomasa (aļģes).
(8c)
Atjaunojamās enerģijas projekti lauku zemē un lauksaimniecības zemē vispār būtu īstenojami, vadoties pēc proporcionalitātes, papildināmības un kompensācijas principiem.
Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka atjauno­ jamo energoresursu projekti ir korekti izvietoti tā, ka netiek zaudēta lauksaimniecības zeme, un jāmudina izvērst un izmantot atbilstošas tehnoloģijas, kuras nodrošina, ka atjaunojamās enerģijas ražošana ir saderīga ar lauksaimniecības un lopkopības produktu ražošanu.
(9)
Atjaunojamo resursu elektroenerģijas pirkuma līgumu tirgus strauji aug, un līdz ar dalībvalstu atbalsta shēmām vai tiešo pārdošanu elektroenerģijas vairumtirgū tas ir vēl viens ceļš uz atjaunojamās enerģijas ražošanas tirgu.
Vienlaikus šādi līgumi sniedz ražotājam konkrētu ienākumu garantiju, savukārt lietotājs var gūt labumu no stabilas elektroenerģijas cenas.
Atjaunojamo resursu elektroenerģijas pirkuma līgumu tirgū joprojām darbojas vien dažas dalībvalstis un lielie uzņēmumi, un lielā daļā Savienības tirgus joprojām ir būtiski administratīvi, tehniski un finansiāli šķēršļi.
Papildus atjaunojamo resursu elektroenerģijas pirkuma līgumiem Komisija arī izvērtē šķēršļus, kas neļauj sākt izmantot atjaunojamo resursu siltumapgādes un aukstumapgādes pirkuma līgumus, kuriem būs aizvien lielāka nozīme, lai sasniegtu ES noteiktos mērķrādītājus klimata un atjaunojamo energoresursu jomā.
Tāpēc, lai veicinātu atjaunojamo resursu elektroenerģijas pirkuma līgumu izmantošanu, 15. pantā paredzētie pasākumi būtu jāpadara vēl stingrāki un tādēļ jāapsver iespējas ar kredīta garantijām mazināt ar šiem līgumiem saistītos finansiālos riskus, ņemot vērā, ka šīm garantijām, ja tās ir publiskas, nevajadzētu izstumt privāto finansējumu.
(10)
Pārāk sarežģītas un pārmērīgi ilgas administratīvās procedūras ir būtisks šķērslis, kas kavē atjaunojamās enerģijas plašāku izmantošanu.
Ir vajadzīga administratīvo procedūru un atļauju piešķiršanas procedūru vēl lielāka racionalizācija, lai atvieglotu administratīvo slogu gan atjaunojamo energoresursu projektiem, gan ar šādiem resursiem saistītajiem tīkla infrastruktūras projektiem.
Viena gada laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā Komisijai būtu jāpārskata pamatnostādnes par atļauju piešķiršanu, lai tādējādi saīsinātu un vienkāršotu procesus, kuri attiecas uz jauniem atjaunojamo energoresursu projektiem, kā arī energoatjaunināšanas un modernizēšanas projektiem.
Saistībā ar šīm pamatnostādnēm būtu jāizstrādā galvenie darbības rādītāji.
(10a) Vietējās un reģionālās pašvaldības ir galvenie procesu dalībnieki, kas dod Eiropai lielākas izredzes sasniegt savus
enerģētikas un klimata mērķus.
Enerģijas ražošana vietējā līmenī ir ārkārtīgi svarīga, lai sekmētu atjaunojamās enerģijas ražošanu, mazinātu atkarību no ārējiem energoresursiem un mazinātu enerģētiskās nabadzības īpatsvaru.
(11)
Ēkām ir vēl daudz neizmantotu iespēju rezultatīvi veicināt siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanos Savienībā.
Siltumapgādes un aukstumapgādes dekarbonizācija ar lielāku atjaunojamās enerģijas ražošanas un izmantošanas īpatsvaru — sevišķi vietējā līmenī — šajā nozarē būs jāpanāk, lai īstenotu Eiropas Klimata aktā iestrādāto vērienīgo ieceri sasniegt Savienības klimatneitralitātes mērķi.
Tomēr progress saistībā ar atjaunojamo energoresursu izmantošanu siltumapgādei un aukstumapgādei pēdējos desmit gados ir iesīkstējis un lielā mērā izpaužas vien kā aktīvāka biomasas izmantošana.
Ja nebūs noteikti indikatīvi mērķrādītāji, pēc kuriem kāpināt atjaunojamās enerģijas ražošanu un izmantošanu ēkās, nebūs iespējams sekot līdzi progresam un noskaidrot problemātiskos posmus, kas bremzē atjaunojamo energoresursu plašāku izmantošanu.
Būtu jāļauj dalībvalstīm indikatīvā mērķrādītāja īstenošanas vajadzībām uzskaitīt atlikumsiltumu un atlikumaukstumu līdz pat 20 % apmērā ar mērķrādītāja 54 % maksimālo īpatsvaru.
Turklāt ar noteiktiem mērķrādītājiem būs dots ilgtermiņa signāls investoriem, arī periodam uzreiz pēc 2030. gada.
Tas būs elements, kas papildina pienākumus, kuri saistīti ar energoefektivitāti un