C 125/400
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
5.4.2023.
Trešdiena, 2022. gada 14. septembris (1g)
Ar direktīvu ir iecerēts panākt, ka ES enerģētikas politikas īstenošanas procesā tiek stimulētas investīcijas enerģijas ražošanā no atjaunojamiem resursiem, vienlaikus atbalstot katras dalībvalsts enerģētisko suverenitāti.
(1h)
Atjaunojamo energoresursu direktīva ir daļa no paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %”, kas arī dažnedažādi ietekmēs Savienību, cita starpā ietekmējot konkurētspēju, darbvietu radīšanu, mājsaimniecību pirktspēju, klimata mērķrādītāju sasniegšanu un to, cik iespaidīga būs oglekļa emisiju pārvirze.
Tāpēc regulāri būtu vispusīgi jāvērtē visu paketē “Gatavi mērķrādītājam 55 %” iekļauto regulu makroekonomiskā ietekme kopumā.
(2)
Ņemot vērā to, ka enerģētikas nozares radīto emisiju īpatsvars ir vairāk nekā 75 % no visa siltumnīcefekta gāzu emisijas apjoma Savienībā, atjaunojamai enerģijai ir fundamentāla nozīme, lai īstenotu Eiropas zaļo kursu un līdz 2050. gadam panāktu klimatneitralitāti.
Samazinot šīs siltumnīcefekta gāzu emisijas, atjaunojamā enerģija turklāt palīdz risināt ar vidi saistītas problēmas, piemēram, bioloģiskās daudzveidības izzušanu, kā arī zemes, ūdens un gaisa piesārņojumu, ja vien pati atjaunojamo energoresursu izmantošana šīs problēmas nesaasina.
Salīdzinot ar fosilo kurināmo, atjaunojamai enerģijai ir zemas darbības izmaksas un mazāks iespējamo cenas satricinājumu risks, un tas nozīmē, ka atjaunojamā enerģija ir viens no galvenajiem elementiem cīņā pret enerģētisko nabadzību.
(2a)
Arvien lielāks ir to valstu skaits, kuras apņemas līdz gadsimta vidum panākt klimatneitralitāti, tāpēc tiek prognozēts, ka gan iekšzemes, gan pasaules līmenī augs pieprasījums pēc atjaunojamo energoresursu tehnoloģijām, piedāvājot nopietnas iespējas radīt darbvietas, paplašināt Eiropas atjaunojamo energoresursu rūpniecisko pamatu un nemainīgi nodrošināt Eiropai līderpozīcijas novatorisku atjaunojamo energoresursu tehnoloģiju pētniecības un izstrādes jomā, un tas savukārt vairos Eiropas uzņēmumu konkurences priekšrocības un ES enerģētisko neatkarību no fosilā kurināmā importa.
(2b)
No atjaunojamiem resursiem iegūtas enerģijas bruto galapatēriņš ES 2020. gadā sasniedza 22 % īpatsvaru (4), par 2 procentpunktiem pārsniedzot atjaunojamās enerģijas bruto galapatēriņa īpatsvara mērķrādītāju 2020. gadam, kā tas noteikts Direktīvā 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu.
(2c)
Atjaunojamo energoresursu enerģija ir viens no galvenajiem elementiem, kas veicina ilgtspējīgu attīstību un gan tieši, gan netieši palīdz sasniegt daudzus ilgtspējīgas attīstības mērķus (IAM), arī tos, kuri attiecas uz nabadzības mazināšanu, izglītību, ūdeni un sanitāriju.
Turklāt atjaunojamie energoresursi nodrošina sociālekonomiskus ieguvumus, jo tiek radītas jaunas darbvietas un sekmēta vietēju uzņēmumu darbība.
(2d)
Starptautiskā līmenī 2021. gada ANO Klimata pārmaiņu konferences sanāksmē (COP 26) Komisija kopā ar pasaules partneriem apņēmās izbeigt tiešo atbalstu starptautiskai fosilā kurināmā enerģijai, kura nemazina emisiju apjomu, un attiecīgos līdzekļus izmantot, lai izvērstu atjaunojamās enerģijas izmantošanu.
(2e)
Komisija kopā ar pasaules līderiem COP 26 sanāksmē formulēja globāli vēl vērienīgākas ieceres attiecībā uz pasaules mežu saglabāšanu un atjaunošanu, kā arī ātrāku pārkārtošanos uz bezemisiju transportu.
(2f)
Atjaunojamā enerģija bieži tiek ražota vietējā līmenī un ir atkarīga no reģionālajiem MVU, tāpēc mērķrādītāju noteikšanas un politikas pasākumu atbalsta procesos dalībvalstīm pilnībā būtu jāiesaista vietējās un reģionālās pašvaldības.
(2g)
Enerģētiskā nabadzība skar aptuveni 35 miljonus Eiropas iedzīvotāju (5), tāpēc atjaunojamās enerģijas politikas nostādnes ir svarīgas ikvienai stratēģijai, ar ko tiek risināta enerģētiskās nabadzības un patērētāju neaizsargātības problēma.
(4) (5)
https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20220119-1.
Komisijas 2020. gada 14. oktobra Ieteikums (ES) 2020/1563 par enerģētisko nabadzību.