C 125/142
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
5.4.2023.
Ceturtdiena, 2022. gada 15. septembris
6. atbalsta Komisijas nodomu veicināt vispārēju dzesējošo ietekmi, izveidojot ES platformu pilsētu zaļināšanai; aicina Komisiju izvirzīt vērienīgus un konkrētus saistošos mērķus tādās jomās kā biodaudzveidība pilsētās, dabā balstīti risinājumi un ekosistēmās balstītas pieejas, kā arī zaļā infrastruktūra, kas dotu labumu gan cilvēkiem, gan dzīvajai dabai un palīdzētu sasniegt vispārējos biodaudzveidības mērķus; uzsver, ka ir jāparedz tādi pasākumi kā minimālais zaļo jumtu īpatsvars jaunām ēkām, atbalsts urbānajai lauksaimniecībai, tostarp augļu koku stādīšanai, attiecīgā gadījumā nodrošinot, ka netiek izmantoti ķīmiskie pesticīdi un tiek samazināta mēslošanas līdzekļu izmantošana ES pilsētu zaļajās zonās, kā arī paplašinot zaļās zonas atbilstoši iedzīvotāju skaitam;
7. aicina dalībvalstis izvirzīt par prioritāti un noteikt īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa atjaunošanas pasākumus attiecībā uz ekosistēmām, kas degradētas ekstremālu laikapstākļu dēļ; turklāt aicina izstrādāt ES pamatnostādnes attiecībā uz atjaunošanas plāniem pēc ārkārtas situācijas, lai noteiktu prioritārās jomas atveseļošanas, rehabilitācijas un atjaunošanas posmiem pēc katastrofām, ko izraisījuši plūdi, meža ugunsgrēki, karstuma viļņi vai sausums, tostarp ieteikumus, kā palielināt noturību un atjaunot iztikas līdzekļus, ekonomiku un skarto vidi;
8. aicina Komisiju sniegt norādījumus, ko ieinteresētās personas varētu izmantot, lai palielinātu gan cilvēku, gan ekosistēmu noturību pret sausumu; uzsver, ka Eiropas līmenī ir vajadzīga arī saskaņota rīcība pētniecības un uzraudzības jomā starp jau esošām struktūrām, piemēram, Eiropas Sausuma novērošanas centru, EVA, Copernicus ārkārtas situāciju pārvaldības pakalpojumu un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām; uzsver, ka finansējuma jomā saistībā ar KLP valstu atveseļošanas un noturības plānos un citos reģionālajos fondos būtu jānosaka pienācīgs finansiālais atbalsts;
9. atzīst, ka Vidusjūras reģiona valstis ir sevišķi neaizsargātas un ka ir svarīgi ieviest īpašus mehānismus un nodrošināt īpašus resursus, lai novērstu šo ekstrēmo laikapstākļu notikumu radītos riskus un sekas šajās teritorijās; uzsver, ka sausums un citas klimata krīzes laikapstākļu parādības ietekmē ne tikai vidi, bet arī sociālo jomu, kultūru, ekonomiku un politiku, palielinot sociālās nevienlīdzības padziļināšanās risku;
10. uzsver dabas katastrofu negatīvo ietekmi uz ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju Eiropas Savienībā, kuras traucē īstenot Savienības kohēzijas politiku; šajā saistībā atgādina, ka līdz 2030. gadam vairāk nekā 100 miljardi EUR kohēzijas politikas līdzekļu tiks ieguldīti enerģētikas pārkārtošanā, dekarbonizācijā un atjaunīgajos energoresursos; atzīst, ka īpaši neaizsargātas ir teritorijas, kas uzskaitītas LESD 174. pantā, jo īpaši salas un kalnu reģioni, kā arī LESD 349. pantā;
11. atkārtoti pauž atbalstu ES pielāgošanās stratēģijai; tomēr pauž nožēlu, ka pielāgošanās stratēģijā nav noteikti konkrēti, izmērāmi un laikā ierobežoti mērķi, lai ES un tās dalībvalstis padarītu klimatnoturīgas, un atgādina par Eiropas Parlamenta aicinājumu noteikt saistošus un skaitļos izsakāmus mērķus; šajā sakarībā aicina Komisiju ierosināt visaptverošu, vērienīgu un juridiski saistošu Eiropas pielāgošanās klimata pārmaiņām satvaru, tostarp atbilstīgus likumdošanas instrumentus, īpašu uzmanību pievēršot visneaizsargātākajiem reģioniem;
12. aicina Komisiju steidzami izstrādāt visaptverošu ES mēroga klimata riska novērtējumu, īpašu uzmanību pievēršot sausuma, meža ugunsgrēku, veselības apdraudējumu un ekosistēmu neaizsargātības riskiem un ietekmei uz kritisko infrastruktūru un tīklu kritiskajiem punktiem, lai virzītu īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa pielāgošanās un noturības centienus un noteiktu tos par prioritāti; jo īpaši prasa līdz 2023. gada vasarai pabeigt ES klimatnoturības stresa testu attiecībā uz svarīgāko infrastruktūru;
13. norāda uz to, kā klimata krīze saasina pastāvošo nevienlīdzību; uzsver, ka klimata krīze īpaši ietekmē mājsaimniecības ar zemiem ienākumiem un neaizsargātas personas un ka tām ir vajadzīgs īpašs atbalsts, lai pielāgotos klimata pārmaiņām; atzinīgi vērtē dalībvalstu sociālo politiku, kas aizsargā darba ņēmējus no klimata krīzes nelabvēlīgās ietekmes darbavietā, un mudina dalībvalstis to darba un sociālajā politikā integrēt pielāgošanos klimata pārmaiņām;