5.4.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 125/405 srijeda, 14. rujna 2022.
(8.a)
Uvjeti koji se smatraju potrebnima za iskorištavanje potencijala energije iz obnovljivih izvora u europskim morima i oceanima, uključujući one uz otoke i one u najudaljenijim regijama, različiti su.
Stoga Unija nastoji uspostaviti alternativne tehnologije namijenjene tim zonama od posebnog interesa koje neće negativno utjecati na morski okoliš.
(8.b)
Kako bi se iskoristio potencijal energije iz obnovljivih izvora svih europskih mora i oceana, treba uzeti u obzir geografsku raznolikost i alternativne uporabe morskog okoliša te je potreban mnogo širi raspon tehnoloških rješenja.
Takva rješenja uključuju plutajuće vjetroelektrane i solarne elektrane na moru, energiju valova, struja i plime i oseke, diferencijal toplinskog gradijenta ili gradijenta saliniteta, grijanje, hlađenje mora i geotermalnu energiju, morsku biomasu (alge).
(8.c)
Provođenje projekata u području energije iz obnovljivih izvora na ruralnom zemljištu i općenito na poljoprivrednim zemljištima trebalo bi biti uređeno načelima proporcionalnosti, komplementarnosti i kompenza­ cije.
Države članice trebale bi osigurati uredno uvođenje projekata u području energije iz obnovljivih izvora kako bi se spriječio gubitak poljoprivrednog zemljišta te poticati razvoj i upotrebu odgovarajućih tehnologija kojima će se omogućiti kompatibilnost između proizvodnje energije iz obnovljivih izvora te poljoprivredne i stočarske proizvodnje.
(9)
Tržište ugovora o kupnji električne energije iz obnovljivih izvora brzo raste i omogućuje dodatni pristup tržištu proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora, uz programe potpore država članica ili izravnu prodaju na veleprodajnom tržištu električne energije.
Ti ugovori pritom proizvođaču pružaju sigurnost određene razine prihoda dok korisnik može imati koristi od stabilne cijene električne energije.
Tržište ugovora o kupnji električne energije iz obnovljivih izvora i dalje je ograničeno na mali broj država članica i velika poduzeća, a na velikom dijelu tržišta Unije i dalje postoje znatne administrativne, tehničke i financijske prepreke.
Osim ugovora o kupnji električne energije iz obnovljivih izvora, Komisija ocjenjuje prepreke za uvođenje ugovora o kupnji obnovljive energije za grijanje i hlađenje, koje će imati sve veću ulogu u postizanju klimatskih ciljeva EU-a u pogledu klime i obnovljivih izvora energije.
Postojeće mjere iz članka 15 za poticanje primjene ugovorâ o kupnji električne energije iz obnovljivih izvora stoga bi trebalo dodatno ojačati razmatranjem uporabe kreditnih jamstava kako bi se smanjili financijski rizici tih ugovora, uzimajući u obzir da ta jamstva, ako su javna, ne bi trebala istisnuti privatno financiranje.
(10)
Pretjerano složeni i pretjerano dugotrajni administrativni postupci velika su prepreka za uporabu energije iz obnovljivih izvora.
Administrativne postupke i postupke izdavanja dozvola potrebno je dodatno pojednostavniti kako bi se smanjilo administrativno opterećenje za projekte obnovljive energije i povezane projekte mrežne infrastrukture.
U roku od jedne godine nakon stupanja na snagu ove Direktive, Komisija bi trebala revidirati smjernice za izdavanje dozvola kako bi se skratili i pojednostavnili postupci za nove projekte obnovljive energije te za obnovu kapaciteta i nadogradnju takvih projekata.
Ključne pokazatelje uspješnosti trebalo bi razviti u kontekstu tih smjernica.
(10.a) Lokalne i regionalne vlasti ključni su dionici kad je riječ o približavanju Europe postizanju energetskih
i klimatskih ciljeva.
Proizvodnja energije na lokalnoj razini ključna je za poticanje proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, smanjenje energetske ovisnosti o vanjskim izvorima i smanjenje stopa energetskog siromaštva.
(11)
Zgrade imaju velik neiskorišteni potencijal za učinkovit doprinos smanjenju emisija stakleničkih plinova u Uniji.
Kako bi se ispunio cilj Unije iz Europskog zakona o klimi u pogledu klimatske neutralnosti, bit će potrebna dekarbonizacija grijanja i hlađenja u tom sektoru povećavanjem udjela energije iz obnovljivih izvora u proizvodnji i uporabi, posebno u lokalnom kontekstu.
Međutim, napredak u uporabi obnovljivih izvora energije za grijanje i hlađenje stagnira u posljednjem desetljeću i uvelike se oslanja na povećanu uporabu biomase.
Bez utvrđivanja okvirnih ciljeva za povećanje proizvodnje i uporabe energije iz obnovljivih izvora u zgradama neće biti moguće pratiti napredak i utvrđivati zastoje u uporabi obnovljivih izvora energije.
Državama članicama trebalo bi omogućiti da otpadnu toplinu i hladnoću uračunaju u okvirni cilj za obnovljivu energiju u zgradama, do granice od 20 %, s gornjom granicom od 54 %.
Nadalje, stvaranje ciljeva pružit će dugoročni signal ulagačima, među ostalim i za razdoblje neposredno nakon 2030.
Time će se dopuniti obveze povezane s energetskom učinkovitošću i energetskim svojstvima zgrada te osigurati usklađenost s načelom energetske učinkovitosti na prvom mjestu.