C 125/142
ET
Euroopa Liidu Teataja
5.4.2023
Neljapäev, 15. september 2022
6. toetab komisjoni kavatsust aidata kaasa üldisele jahutusefektile, luues ELi linnaruumi haljastamise platvormi; palub komisjonil seada ulatuslikud ja spetsiifilised siduvad eesmärgid linnade bioloogilise mitmekesisuse, looduspõhiste lahenduste, ökosüsteemipõhiste lähenemisviiside ja rohelise taristu kohta, mis tooksid kasu nii inimestele kui ka elusloodusele ja toetaksid üldisi bioloogilise mitmekesisuse eesmärke; rõhutab, et see peaks hõlmama ka selliseid meetmeid, nagu murukatuste minimaalne osakaal uutes hoonetes ja linnapõllumajanduse toetamine, sealhulgas vajaduse korral tootlike puude kasutamine, keemiliste pestitsiidide kasutamata jätmise tagamine ja väetiste kasutamise vähendamine ELi linnade haljasaladel ning haljasalade arvu suurendamine elanike arvule vastavalt;
7. kutsub liikmesriike üles seadma esikohale ja kindlaks määrama äärmuslike ilmastikunähtuste tagajärjel kahjustatud ökosüsteemide lühiajalised, keskmise pikkusega ja pikaajalised taastamismeetmed; nõuab lisaks hädaolukorra järgseid taastamiskavasid käsitlevate ELi suuniste koostamist, et määrata kindlaks taastumise, taastamise ja ülesehitamise etapi prioriteetsed valdkonnad pärast üleujutustest, metsatulekahjudest, kuumalainetest ja põudadest põhjustatud katastroofe, sealhulgas soovitusi vastupanuvõime suurendamiseks ja elatusvahendite, majanduse ja kahjustada saanud keskkonna taastamiseks;
8. palub komisjonil anda suuniseid, mida sidusrühmad saaksid kasutada, et suurendada nii inimeste kui ka ökosüsteemide põuale vastupanu võimet; rõhutab, et Euroopa tasandil on vaja kooskõlastatud tegevust ka teadusuuringute ja seire valdkonnas, juba olemasolevate üksuste, nagu Euroopa põuavaatluskeskuse, Euroopa Keskkonnaameti, Copernicuse hädaolukordade ohjamise teenuse ja muude asjakohaste sidusrühmade vahel; rõhutab, et rahastamise valdkonnas tuleks ühise põllumajanduspoliitika, riiklike taaste- ja vastupidavuskavade ning muude piirkondlike fondide raames kindlaks määrata asjakohane rahaline toetus;
9. tunnistab Vahemere piirkonna riikide erilist kaitsetust ning spetsiifiliste mehhanismide ja ressursside kasutuselevõtu tähtsust, et tulla toime niisuguste äärmuslike nähtuste riskide ja mõjuga kõnealustel territooriumidel; toonitab, et põual ja muudel kliimakriisi põhjustavatel ilmastikunähtustel ei ole mitte ainult keskkonnamõju, vaid ka sotsiaalne, kultuuriline, majanduslik ja poliitiline mõju, mis suurendab sotsiaalse ebavõrdsuse süvenemise ohtu;
10. rõhutab loodusõnnetuste kahjulikku mõju ELi majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele, mis takistab liidu ühtekuuluvuspoliitika rakendamist; tuletab sellega seoses meelde, et 2030. aastaks investeeritakse üle 100 miljardi euro ühtekuuluvuspoliitika vahenditest energiasüsteemi ümberkujundamisse, CO2 heite vähendamisse ja taastuvatesse energiaallikatesse; tunnistab, et eriti vähe kaitstud on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 174 ja artiklis 349 loetletud territooriumid, eelkõige saared ja mägipiirkonnad;
11. väljendab veel kord toetust ELi kliimamuutustega kohanemise strateegiale; peab siiski kahetsusväärseks, et kohanemisstrateegias ei seata ELile ja liikmesriikidele konkreetseid, mõõdetavaid ja ajaliselt piiritletud eesmärke muutuda kliimamuutustele vastupanuvõimeliseks, ning tuletab meelde Euroopa Parlamendi üleskutset kehtestada siduvad ja mõõdetavad eesmärgid; kutsub sellega seoses komisjoni üles esitama ettepanekut tervikliku, ambitsioonika ja õiguslikult siduva Euroopa kliimamuutustega kohanemise raamistiku kohta koos asjakohaste seadusandlike vahenditega, pöörates erilist tähelepanu kõige vähem kaitstud piirkondadele;
12. kutsub komisjoni üles koostama kiiremas korras kogu ELi hõlmava tervikliku kliimariski hindamise, milles pöörataks erilist tähelepanu põudade, metsatulekahjude, terviseohtude ja ökosüsteemide kaitsetusega kaasnevatele ohtudele ning elutähtsatele taristutele ja võrgu tulipunktidele avalduvale mõjule, et suunata ja seada prioriteediks lühiajalised, keskmise pikkusega ja pikaajalised kohanemis- ja vastupanuvõime alased jõupingutused; nõuab eelkõige, et 2023. aasta suveks viidaks lõpule ELi peamiste taristute kliimamuutustele vastupanu võime test;
13. juhib tähelepanu, et kliimakriis suurendab olemasolevat ebavõrdsust veelgi; rõhutab, et kliimakriis mõjutab eriti väikese sissetulekuga leibkondi ja vähem kaitstud inimesi, kes vajavad muutuva kliimaga kohanemiseks erilist toetust; tunneb heameelt kõigis liikmesriikides rakendatava sotsiaalpoliitika üle, millega kaitstakse töötajaid kliimakriisi kahjuliku mõju eest töökohal, ning ergutab liikmesriike integreerima kliimamuutustega kohanemise oma töö- ja sotsiaalpoliitikasse;