5.4.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 125/405 Onsdag den 14. september 2022
(8a)
Betingelserne for at udnytte VE-potentialet er fremtrædende i Europas have og oceaner, men er vanskelige at finde i andre europæiske have, herunder forskellige betingelser for øerne og regionerne i den yderste periferi.
Unionen forpligter sig derfor til at indføre specifikke alternative teknologier for disse områder af særlig interesse, og som er i stand til ikke at indvirke negativt på havmiljøet.
(8b)
For at udnyttet VE-potentialet i alle europæiske have og oceaner er der behov for at tage hensyn til den geografiske forskelligartethed og alternative anvendelser af havmiljøet, og det er nødvendigt med et langt bredere sæt tekniske løsninger.
Sådanne løsninger omfatter flydende havvindmøller og solenergi, bølgeenergi, havstrømsog tidevandsenergi, differentialet af termiske gradienter og saltopløsningsgradienter, varme/kulde fra havet og geotermisk energi og marin biomasse (alger).
(8c)
Installation af projekter med vedvarende energi i landdistrikter og generelt på landbrugsjord skal være underlagt principperne om proportionalitet, komplementaritet og kompensation.
Medlemsstaterne skal sikre en velordnet etablering af vedvarende energiprojekter for at undgå tab af landbrugsjord og tilskynde til udvikling og brug af passende teknologier, der muliggør kompatibilitet mellem opnåelse af vedvarende energi og landbrugs- og husdyrproduktion.
(9)
Markedet for VE-elkøbsaftaler vokser hastigt og udgør en supplerende rute til markedet for produktion af vedvarende energi ud over medlemsstaternes støtteordninger eller salg direkte på engrosmarkedet for elektricitet.
Samtidig giver disse aftaler producenten sikkerhed for en vis indkomst, mens brugeren kan drage fordel af en stabil elpris.
Markedet for VE-elkøbsaftaler er stadig begrænset til et lille antal medlemsstater og store virksomheder, og der er stadig betydelige administrative, tekniske og finansielle hindringer på store dele af EU-markedet.
Kommissionen skal foruden VE-elkøbsaftaler også vurdere hindringer for indførelse af VE-baseret opvarmningsog kølingskøbsaftaler, som vil spille en stadig større rolle i forbindelse med indfrielsen af Unionens klima- og vedvarende energimål.
De eksisterende foranstaltninger i artikel 15 til fremme af udbredelsen af VE-elkøbsaftaler bør derfor styrkes yderligere ved at undersøge anvendelsen af kreditgarantier til at mindske disse aftalers finansielle risici, idet der tages hensyn til, at disse garantier, når de er offentlige, ikke bør fortrænge privat finansiering.
(10)
Alt for komplekse og alt for lange administrative procedurer udgør en væsentlig hindring for udbredelsen af vedvarende energi.
Der er behov for yderligere rationalisering af administrations- og tilladelsesprocedurer for at lempe den administrative byrde for både VE-projekter og hermed forbundne netinfrastrukturprojekter.
Senest ét år efter dette direktivs ikrafttræden bør Kommissionen revidere retningslinjer for udstedelse af tilladelser med henblik på at forkorte og forenkle procedurerne for nye VE-projekter og for repowering og opgradering af VE-projekter.
Der bør udvikles nøgleresultatindikatorer inden for rammerne af disse retningslinjer.
(10a) De lokale og regionale myndigheder er centrale aktører, når det drejer sig om at bringe Europa tættere på at nå
sine energi- og klimamål.
Energiproduktion på lokalt plan er afgørende for at fremme produktionen af vedvarende energi samt mindske afhængigheden af ekstern energi og omfanget af energifattigdom.
(11)
Bygninger har et stort uudnyttet potentiale til effektivt at bidrage til reduktionen af drivhusgasemissioner i Unionen.
Dekarboniseringen af opvarmning og køling i denne sektor gennem en øget andel af produktionen og anvendelsen af vedvarende energi, navnlig i lokal sammenhæng, vil være nødvendig for at opfylde ambitionerne i den europæiske klimalovgivning for at nå Unionens mål om klimaneutralitet.
Fremskridtene med anvendelsen af vedvarende energikilder til opvarmning og køling har imidlertid været stagnerende i de seneste ti år og er i høj grad baseret på øget anvendelse af biomasse.
Uden opstilling af vejledende mål for øget produktion og anvendelse af vedvarende energi i bygninger vil der ikke være mulighed for at spore fremskridt og identificere flaskehalse i udbredelsen af vedvarende energi.
Det bør være muligt for medlemsstaterne at medregne overskudsvarme og -kulde i forhold til det vejledende mål for vedvarende energi i bygninger op til en grænse på 20 % med en øvre grænse på 54 %.
Desuden vil fastsættelsen af mål sende et langsigtet signal til investorerne, herunder for perioden umiddelbart efter 2030.
Dette vil supplere forpligtelserne vedrørende energieffektivitet og bygningers energimæssige