C 125/142
DA
Den Europæiske Unions Tidende
5.4.2023
Torsdag den 15. september 2022
6. støtter Kommissionens hensigt om at bidrage til en overordnet køleeffekt ved at oprette en EU-platform for grønnere byer; opfordrer Kommissionen til at fastsætte ambitiøse og specifikt bindende mål for biodiversitet i byområder, naturbaserede løsninger, økosystembaserede tilgange og grøn infrastruktur, der er til gavn for både mennesker og vilde dyr og planter og bidrager til de overordnede biodiversitetsmål; fremhæver behovet for at medtage foranstaltninger såsom en minimumsandel af grønne tage på nye bygninger, støtte til bylandbrug, herunder anvendelse af produktive træer, hvor det er relevant, sikring af, at der ikke anvendes kemiske pesticider, og reduktion af brugen af gødning i grønne byområder i EU samt forøgelse af antallet af grønne områder i overensstemmelse med antallet af indbyggere;
7. opfordrer medlemsstaterne til at prioritere og identificere kort-, mellem- og langsigtede genopretningsforanstaltninger for forringede økosystemer som følge af ekstreme vejrforhold; opfordrer endvidere til, at der udarbejdes EU-retningslinjer for genopretningsplaner efter katastrofer med henblik på at identificere prioriterede områder for genopretnings-, rehabiliterings- og genopbygningsfaserne efter katastrofer forårsaget af oversvømmelser, skovbrande, hedebølger eller tørke, herunder henstillinger om at øge modstandsdygtigheden og revitaliseringen af eksistensgrundlag, økonomier og det berørte miljø;
8. anmoder Kommissionen om at tilvejebringe vejledning, som interessenter kan anvende til at øge både menneskers og økosystemers modstandsdygtighed over for tørke; understreger, at der også er behov for en koordineret indsats på europæisk plan inden for forskning og overvågning mellem allerede eksisterende enheder såsom Det Europæiske Tørkeobservatorium, Det Europæiske Miljøagentur, Copernicus-Beredskabsstyringstjenesten og andre relevante interes­ senter; understreger, at der på finansieringsområdet bør findes passende finansiel støtte inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, de nationale genopretnings- og resiliensplaner og andre regionale fonde;
9.
anerkender Middelhavslandenes særlige sårbarhed og betydningen af at anvende specifikke mekanismer og ressourcer til at håndtere risiciene ved og virkningerne af disse ekstreme hændelser i disse regioner; fremhæver, at tørke og andre vejrfænomener i klimakrisen ikke kun har indvirkning på miljøet, men også har sociale, kulturelle, økonomiske og politiske konsekvenser, hvilket øger risikoen for at forværre de sociale uligheder;
10. understreger den negative indvirkning, som naturkatastrofer har på den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i EU, hvilket hindrer gennemførelsen af Unionens samhørighedspolitik; understreger, at over 100 mia.
EUR i midler fra samhørighedspolitikken vil blive investeret i energiomstilling, dekarbonisering og vedvarende energi senest i 2030; anerkender den særlige sårbarhed i de områder, der er nævnt i artikel 174 i TEUF, navnlig øer og bjergområder, og i artikel 349 i TEUF;
11. gentager sin tilslutning til EU's tilpasningsstrategi; beklager imidlertid, at tilpasningsstrategien ikke fastsætter konkrete, målbare og tidsbundne mål for, at EU og dets medlemsstater bliver klimarobuste, og minder om Europa-Parlamentets opfordring til bindende og kvantificerbare mål; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at foreslå en omfattende, ambitiøs og juridisk bindende europæisk klimatilpasningsramme, herunder passende lovgivnings­ værktøjer, med særlig vægt på de mest sårbare regioner;
12. opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at udarbejde en omfattende EU-dækkende klimarisikovurdering, hvor der lægges særlig vægt på risiciene for tørke, skovbrande, sundhedstrusler, økosystemsårbarheder og virkninger på kritisk infrastruktur og netværksknuder med henblik på at indpasse og prioritere indsatsen for tilpasning og modstandsdygtighed på kort, mellemlang og lang sigt; opfordrer navnlig til, at der pr. sommeren 2023 gennemføres en EU-stresstest af den kritiske infrastrukturs modstandsdygtighed over for klimaforandringer;
13. påpeger, at klimakrisen forværrer de eksisterende uligheder; understreger, at lavindkomsthusholdninger og sårbare personer er særligt berørt af klimakrisen og kræver særlig støtte for at kunne tilpasse sig klimaforandringerne; glæder sig over socialpolitikker i alle medlemsstater, der beskytter arbejdstagerne mod de negative virkninger af klimakrisen på arbejdspladsen, og opfordrer medlemsstaterne til at integrere klimatilpasning i deres arbejdsmarkeds- og socialpolitikker;