C 112/28
SV
Europeiska unionens officiella tidning
27.3.2023
Övriga parter i målet: Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna
Klagandens yrkanden Klaganden yrkar att domstolen ska
— upphäva den dom som tribunalen meddelade den 30 november 2022 i de förenade målen T-316/14 RENV och T-148/19 där tribunalen ogillade talan om ogiltigförklaring av rådets genomförandeförordning (EU) 2015/513 (1) av den 26 mars 2015, av rådets genomförandeförordning (EU) 2015/1325 (2) av den 31 juli 2015, av rådets genomförandeförordning (EU) 2015/2425 (3) av den 21 december 2015, av rådets genomförandeförordning (EU) 2016/1127 (4) av den 12 juli 2016, av rådets genomförandeförordning (EU) 2017/150 (5) av den 27 januari 2017, av rådets genomförandeförordning (EU) 2017/1420 (6) av den 4 augusti 2017, av rådets beslut (Gusp) 2019/25 (7) av den 8 januari 2019 och av rådets beslut (Gusp) 2019/1341 (8) av den 8 augusti 2019 såvitt de avser PKK (även kallat KADEK, KONGRA-GEL);
— avgöra målet i de delar som är föremål för överklagandet och ogiltigförklara nämnda genomförandeförordningar och beslut såvitt de avser PKK (även kallat KADEK, KONGRA-GEL), och
— förplikta rådet att ersätta klagandens rättegångskostnader i detta mål vid domstolen och i de förenade målen T-316/14 RENV och T-148/19 vid tribunalen, jämte dröjsmålsränta.
Grunder och huvudargument Klaganden gör gällande att tribunalen gjorde följande fel i den överklagade domen.
I.
Tribunalen gjorde en felaktig tillämpning av artikel 1.3 i) i gemensam ståndpunkt 2001/931 (9) såvitt särskilt avser tolkningen av syftesbegreppet däri och dess tillämpning i målet.
Tribunalen gjorde fel då den inte biföll den rättsliga grund där det gjordes gällande ett åsidosättande av artikel 1.3 i gemensam ståndpunkt 2001/931.
II.
Tribunalen gjorde fel då den slog fast att rådet kunde stödja sig på beslutet av den 29 mars 2001 från UK Home Secretary (nedan kallat 2001 års beslut) och beslutet enligt artikel 1.4 i gemensam ståndpunkt 2001/931 då det inte är klart huruvida de omständigheter som nämns i skälen i samband med 2001 års beslut ligger till grund för 2001 års beslut i det att dessa omständigheter var föråldrade och inte utgjorde stöd för slutsatsen att klaganden var en terroristgrupp i den mening som avses i artikeln.
Tribunalen gjorde fel då den inte biföll den rättsliga grund där det gjordes gällande ett åsidosättande av artikel 1.3 och 1.4 i gemensam ståndpunkt 2001/931 såvitt de omtvistade omständigheterna grundas på 2001 års beslut.
III.
Tribunalen gjorde fel då den slog fast att rådets prövning fullgjorde skyldigheterna enligt artikel 1.6 i gemensam ståndpunkt 2001/931, att prövningen företogs i vederbörlig ordning och att klaganden inte skulle vinna framgång med argumentet att rådets åsidosatt artikel 1.6 såvitt avser 2015, 2016 och 2017 års åtgärder och 2019 års beslut.
IV.
Tribunalen åsidosatte proportionalitetsprincipen och tillämpade densamma på ett felaktigt sätt i målet.