27.3.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 112/15
1) Är den spanska lagstiftarens underlåtenhet att i artikel 48.2 i Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores (den omarbetade lydelsen av lagen om arbetstagare) och i artiklarna 177, 178 och 179 i Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social (konsoliderad version av den allmänna socialförsäkringslagen) införa bestämmelser genom vilka det beaktas att en familj med en ensamstående förälder, när det gäller balansen mellan arbete och privatliv med avseende på perioden av vård av ett nyfött barn, har särskilda behov i jämförelse med när ett barn föds i en familj med två föräldrar, varvid båda föräldrarna kan förvänta sig att få rätt till betald ledighet om de båda två uppfyller kraven för att beviljas ersättning från socialförsäkringen, förenlig med direktivet, som föreskriver att det särskilt ska beaktas bland annat om barn föds i en familj med en ensamstående förälder, vad gäller fastställandet av villkoren för rätten till föräldraledighet och de särskilda formerna för denna ledighet?
2) Ska villkoren för att beviljas ledighet från arbetet vid ett barns födelse, villkoren för att få rätt till ekonomisk ersättning från socialförsäkringen och systemet för att komma i åtnjutande av föräldraledighet och, i synnerhet, av en eventuell förlängning av föräldraledigheten på grund av att det inte finns någon annan förälder än den biologiska modern som kan vårda barnet, i avsaknad av särskilda bestämmelser av den spanska lagstiftaren, tolkas flexibelt mot bakgrund av unionsrätten?
(1)
EUT L 188, 2019, s. 79–93
Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Alicante (Spanien) den 7 november 2022 – Julieta och Rogelio mot Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Mål C-687/22) (2023/C 112/20) Rättegångsspråk: spanska Hänskjutande domstol Audiencia Provincial de Alicante
Parter i det nationella målet Klagande: Julieta och Rogelio Motpart: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Tolkningsfrågor 1) Är det möjligt att tillämpa principen om att nationell rätt ska ges en tolkning som innebär att den överensstämmer med unionsrätten, med avseende på artikel 23.4 i direktivet (1), när de faktiska omständigheterna (såsom i förevarande fall, med hänsyn till tidpunkten för ansökan om skuldavskrivning) hänför sig till perioden mellan direktivets ikraftträdande och sista dagen för införlivande, och den tillämpliga nationella lagstiftningen (den omarbetade insolvenslagen i dess lydelse enligt kungligt lagstiftningsdekret 1/20) inte är den som införlivar direktivet (lag 16/22)?
2) Är en nationell lagstiftning, såsom den spanska lagstiftningen som den följer av den omarbetade insolvenslagen (i dess lydelse enligt kungligt lagstiftningsdekret 1/2020), som inte anger några som helst skäl till att offentligrättsliga fordringar utesluts från möjligheten till avskrivning av obetalda skulder förenlig med artikel 23.4 i direktivet?
Äventyras eller hotas genomförandet av de mål som eftersträvas med direktivet genom sådan lagstiftning, genom att avskrivning av offentligrättsliga fordringar utesluts genom denna lagstiftning och det inte anges några giltiga skäl för detta?