27.3.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 112/15
i) Vai tas – ka Spānijas likumdevējs Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores [Darba likuma pārstrādātā redakcija] 48. panta 2. punktā un Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social [Vispārējā sociālā nodrošinājuma likuma pārstrādātā redakcija] 177., 178. un 179. pantā nav paredzējis noteikumu par to, ka ģimenes dzīves salāgošanā ar darba dzīvi ir jāizvērtē viena vecāka ģimenes īpašās vajadzības, kas ietekmē jaundzimušā bērna aprūpes ilgumu salīdzinājumā ar tāda bērna aprūpes ilgumu, kas dzimis divu vecāku ģimenē, kurā abiem vecākiem ir iespēja izmantot apmaksātu atvaļinājumu, ja viņi abi atbilst sociālā nodrošinājuma pabalsta piešķiršanas nosacījumiem – ir saderīgi ar Direktīvu [2019/1158], kas noteic, ka vecāku atvaļinājuma piešķiršanas nosacījumu un sīki izstrādātas tā piešķiršanas kārtības noteikšanā īpaši jāvērtē apstāklis, ka bērns ir piedzimis viena vecāka ģimenē?
ii) Vai nosacījumi atvaļinājuma izmantošanai sakarā ar bērna piedzimšanu, nosacījumi sociālā nodrošinājuma finansiālā pabalsta saņemšanai un vecāku atvaļinājuma izmantošanas kārtība, un konkrēti iespēja šā atvaļinājuma laiku pagarināt gadījumā, ja, atskaitot bioloģisko māti, nav nepilngadīgā bērna aprūpi nodrošinoša otra vecāka, ir jāinterpretē elastīgi saskaņā ar Savienības tiesisko regulējumu, ņemot vērā, ka Spānijas likumdevējs šos jautājumus nav konkrēti atrunājis tiesiskajā regulējumā?
(1)
OV 2019, L 188, 79. lpp.
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 7. nevembrī iesniedza Audiencia Provincial de Alicante (Spānija) – Julieta, Rogelio/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Lieta C-687/22) (2023/C 112/20) Tiesvedības valoda – spāņu Iesniedzējtiesa Audiencia Provincial de Alicante
Pamatlietas puses Prasītāja: Julieta, Rogelio
Atbildētāja: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Prejudiciālie jautājumi i) Vai ir iespējams piemērot interpretācijas principu saskaņā ar Direktīvas 23. panta 4. punktu (1), ja faktiskie apstākļi (kā izskatāmajā lietā, ņemot vērā lūguma par saistību dzēšanu iesniegšanas datumu) ir notikuši laikposmā starp tās spēkā stāšanos un transponēšanas termiņu, un piemērojamais valsts tiesiskais regulējums (TRLC, redakcijā, kas izriet no Karaļa Leģislatīvā dekrēta Nr. 1/20[20]) nav tas, ar kuru tiek transponēta Direktīva (Likums Nr. 16/22)?
ii) Vai ar Direktīvas 23. panta 4. punktu un tās pamatprincipiem attiecībā uz parādsaistību dzēšanu ir saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā Spānijas tiesiskais regulējums atbilstoši TRLC (redakcijā, kas izriet no minētā Karaļa Leģislatīvā dekrēta Nr. 1/2020) noteikumiem, kuros nav paredzēts nekāds pamatojums tam, ka publisko tiesību prasījumi tiek izslēgti no neizpildīto saistību dzēšanas?
Vai šis tiesiskais regulējums, ciktāl ar to publisko tiesību prasījumi tiek izslēgti no dzēšanas un ciktāl tas nav pienācīgi pamatots, apdraud vai traucē sasniegt direktīvā noteiktos mērķus?