LV
C 112/8
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
27.3.2023.
Tiesas (virspalāta) 2023. gada 7. februāra spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Confédération paysanne u.c./Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation (Lieta C-688/21 (1) Confédération paysanne u.c.
(In vitro nejaušā mutaģenēze)) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Ģenētiski modificētu organismu apzināta izplatīšana – Direktīva 2001/18/EK – 3. panta 1. punkts – I B pielikuma 1. punkts – Piemērošanas joma – Atbrīvojumi – Ģenētiskās modifikācijas paņēmieni/metodes, kuras tradicionāli tiek izmantotas un kuru drošums jau sen ir atzīts – “In vitro” nejaušā mutaģenēze) (2023/C 112/10) Tiesvedības valoda – franču Iesniedzējtiesa Conseil d'État
Pamatlietas puses Prasītājas: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès
Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
Piedaloties: Fédération française des producteurs d’oléagineux et de protéagineux
Rezolutīvā daļa Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu 3. panta 1. punkts kopsakarā ar šīs direktīvas I B pielikuma 1. punktu un ņemot vērā tās 17. apsvērumu
ir jāinterpretē tādējādi, ka
organismi – kuri ir radīti, piemērojot mutaģenēzes paņēmienu/metodi, kas balstīta uz to pašu kārtību, kādā mutagēns izmaina attiecīgā organisma ģenētisko materiālu, kā mutaģenēzes paņēmiens/metode, kura tradicionāli tiek izmantota vairākiem lietojumiem un kuras drošums jau sen ir atzīts, bet kas no šī otrā mutaģenēzes paņēmiena/metodes atšķiras ar citām iezīmēm, – principā ir izslēgti no šajā tiesību normā paredzētā atbrīvojuma, ar nosacījumu, ka ir konstatēts, ka šīs iezīmes var izraisīt attiecīgā organisma ģenētiskā materiāla modifikācijas, kuras pēc to rakstura vai rašanās tempa atšķiras no tām, kas izriet no minētā otrā mutaģenēzes paņēmiena/metodes piemērošanas.
Tomēr in vitro kultūrām raksturīgā iedarbība pati par sevi nepamato to, ka no šī atbrīvojuma tiek izslēgti organismi, kas radīti, in vitro piemērojot mutaģenēzes paņēmienu/metodi, kura tradicionāli ir tikusi izmantota vairākiem in vivo lietojumiem un kuras drošums attiecībā uz šiem lietojumiem jau sen ir atzīts.
(1)
OV C 37, 21.1.2022.