2023 3 27
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 112/15
i) Ar tai, kad Ispanijos teisės aktų leidėjas Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores (Kodifikuotos redakcijos Darbuotojų statuto įstatymas) 48 straipsnio 2 dalyje ir Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social (Kodifikuotos redakcijos Bendrasis socialinio draudimo įstatymas) 177, 178 ir 179 straipsniuose nenumatė nuostatos, pagal kurią būtų būtina vertinti konkrečius nepilnų šeimų poreikius, susijusius su darbo ir šeimos gyvenimo derinimu, ir tai turėtų poveikį naujagimio (-ės) priežiūros laikotarpiui, palyginti su laikotarpiu, suteikiamu vaikui gimus šeimoje, kurioje yra abu tėvai, – jie abu gali pasinaudoti teise į mokamas atostogas, jeigu atitinka sąlygas socialinio draudimo išmokai gauti, – atitinka direktyvą, kurioje, be kita ko, reikalaujama atlikti konkretų vertinimą, susijusį su vaiko gimimu nepilnoje šeimoje, siekiant nustatyti vaiko priežiūros atostogų suteikimo išsamias sąlygas ir tvarką?
ii) Ar teisės į vaiko priežiūros atostogas gimus vaikui ir teisės į finansinę socialinio draudimo išmoką suteikimo sąlygos bei vaiko priežiūros atostogų suteikimo tvarka, visų pirma galimas vaiko priežiūros atostogų trukmės pratęsimas dėl to, kad nėra kito iš tėvų – tik vaiką prižiūrinti biologinė motina, turi būti aiškinamos lanksčiai pagal Sąjungos teisę, atsižvelgiant į tai, kad Ispanijos teisės aktų leidėjas nėra priėmęs konkrečios teisės nuostatos?
(1)
OL L 188, 2019 7 12, p. 79–93.
2022 m. lapkričio 7 d.
Audiencia Provincial de Alicante (Ispanija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Julieta, Rogelio / Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Byla C-687/22) (2023/C 112/20) Proceso kalba: ispanų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Audiencia Provincial de Alicante
Šalys pagrindinėje byloje Apeliantai: Julieta, Rogelio
Atsakovė: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Prejudiciniai klausimai 1.
Ar įmanoma taikyti Direktyvos (1) 23 straipsnio 4 dalį atitinkantį aiškinimo principą, kai faktinės aplinkybės (kaip šiuo atveju, atsižvelgiant į prašymo panaikinti skolą datą) įvyko per tarpinį laikotarpį tarp jos įsigaliojimo ir perkėlimo termino pabaigos, o taikytinas nacionalinis teisės aktas (TRLC, iš dalies pakeistas Karaliaus įstatymu dekretu 1/20) nėra tas, kuriuo perkeliama direktyva (Įstatymas 16/22)?
2.
Ar su Direktyvos 23 straipsnio 4 dalimi ir principais, kuriais pagrįstas skolų panaikinimas, yra suderinama vidaus teisė, kaip antai Ispanijos, kuri įtvirtinta TRLC (Karaliaus įstatymu dekretu 1/20 patvirtinta redakcija) nuostatose, kurioje nenumatytas joks pagrindimas, kodėl negrąžinta skola valstybei negali būti panaikinama?
Ar ši teisė, kiek pagal ją skolų panaikinimas netaikomas skolai valstybei ir nenumatyta jokio to pagrindimo, kelia grėsmę ar trukdo pasiekti joje nustatytus tikslus?