C 112/28
HR
Službeni list Europske unije
27.3.2023.
Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije, Europska komisija, Francuska Republika, Kraljevina Nizozemska
Zahtjevi Žalitelj od Suda zahtijeva da:
— ukine presudu Općeg suda od 30. studenoga 2022.
u spojenim predmetima T-316/14 RENV i T-148/19, u dijelu u kojem je njome odbijena tužba za poništenje koja je podnesena protiv Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/513 (1) od 26. ožujka 2015., Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/1325 (2) od 31. srpnja 2015., Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2015/2425 (3) od 21. prosinca 2015., Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2016/1127 (4) od 12. srpnja 2016., Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/150 (5) od 27. siječnja 2017., Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2017/1420 (6) od 4. kolovoza 2017., Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/25 (7) od 8. siječnja 2019. i Odluke Vijeća (ZVSP) 2019/1341 (8) od 8. kolovoza 2019.
u dijelu u kojem se odnose na PKK (također poznata kao KADEK, također poznata kao KONGRA-GEL);
— konačno odluči o pitanjima koja su predmet ove žalbe i poništi te provedbene uredbe i odluke u dijelu u kojem se odnose na PKK (također poznata kao KADEK, također poznata kao KONGRA-GEL);
— naloži Vijeću snošenje troškova postupka koji su žalitelju nastali u ovom žalbenom postupku i u spojenim predmetima T-316/14 RENV i T-148/19, uvećano za kamate.
Žalbeni razlozi i glavni argumenti Žalitelj tvrdi da je Opći sud u pobijanoj presudi počinio pogreške u sljedećim točkama:
I.
Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava u pogledu članak 1. stavka 3. prvog podstavka Zajedničkog stajališta Vijeća (9) 2001/931 (u daljnjem tekstu: Zajedničko stajalište 931) osobito prilikom tumačenja u njemu navedenih „ciljeva” i njegove primjene u ovom predmetu.
Opći sud pogrešno je zaključio da tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 1. stavka 3.
Zajedničkog stajališta 931 treba odbiti.
II.
Opći sud pogrešno je smatrao da se Vijeće može osloniti na rješenje ministra unutarnjih poslova Ujedinjene Kraljevine od 29. ožujka 2001. (u daljnjem tekstu: odluka UK-a iz 2001.) kao na odluku iz članka 1. stavka 4.
Zajedničkog stajališta 931 s obzirom na to nije jasno temelji li se odluka UK-a iz 2001. na događajima koji su navedeni u obrazloženju te odluke jer su ti događaji zastarjeli i na temelju njih ne može se zaključiti da je žalitelj teroristička skupina u smislu tog članka.
Opći sud pogrešno je zaključio da treba odbiti tužbeni razlog koji se odnosi na povredu članka 1. stavka 3. i članka 1. stavka 4.
Zajedničkog stajališta 931 jer se pobijani akti temelje na odluci UK-a iz 2001.
III.
Opći sud pogrešno je smatrao da su revizijom Vijeća ispunjeni zahtjevi iz članka 1. stavka 6.
Zajedničkog stajališta 931, da je ona provedena u odgovarajućem i ispravnom obliku i da treba odbiti žaliteljev tužbeni razlog koji se odnosi na to da je Vijeće povrijedilo članak 1. stavak 6. u pogledu akata iz 2015. do 2017. i odlukâ iz 2019.
IV.
Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava u pogledu načela proporcionalnosti i pogrešno ga je primijenio u ovom slučaju.