C 112/28
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
27.3.2023
Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto, Euroopan komissio, Ranskan tasavalta ja Alankomaiden kuningaskunta
Vaatimukset — Unionin yleisen tuomioistuimen 30.11.2022 yhdistetyissä asioissa T-316/14 RENV ja T-148/19 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin sillä hylättiin vaatimukset kumota 26.3.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/513 (1), 31.7.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1325 (2), 21.12.2015 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/2425 (3), 12.7.2016 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2016/1127 (4), 27.1.2017 annettu neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/150 (5), 4.8.2017 annettu neuvoston täytäntöönpa­ noasetus (EU) 2017/1420 (6), 8.1.2019 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2019/25 (7) ja 8.8.2019 annettu neuvoston päätös (YUTP) 2019/1341 (8) siltä osin kuin ne koskevat PKK:ta (tunnetaan myös nimillä KADEK ja KONGRA-GEL)
— asioissa, joita valitukset koskevat, on annettava lopullinen ratkaisu ja kumottava kyseiset täytäntöönpanopäätökset ja päätökset siltä osin kuin ne koskevat PKK:ta (tunnetaan myös nimillä KADEK ja KONGRA-GEL)
— neuvosto on velvoitettava korvaamaan valittajalle tässä oikeudenkäynnissä ja yhdistetyissä asioissa T-316/14 RENV ja T-148/19 aiheutuneet oikeudenkäyntikulut korkoineen.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki valituksenalaisessa tuomiossa seuraavat virheet.
I. Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen yhteisen kannan 2001/931 (9) 1 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan osalta siitä syystä, miten se tulkitsi kyseisessä kohdassa olevaa ilmaisua ”tarkoituksena” ja tulkitsi sitä nyt käsiteltävässä tapauksessa.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 3 kohdan rikkomista koskeva kanneperuste oli hylättävä.
II.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että neuvosto saattoi yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 4 kohdan osalta tukeutua Yhdistyneen kuningaskunnan sisäministerin 29.3.2001 antamaan määräykseen, koska valittajan mukaan ei ollut selvää, otettiinko perusteluissa kyseisen sisäministerin määräyksen osalta mainitut tapahtumat huomioon silloin, kun kyseinen määräys annettiin, sillä kyseiset tapahtumat ovat vanhentuneita eivätkä tue päätelmää siitä, että valittaja oli kyseisessä artiklassa tarkoitettu terroristiryhmä.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että kanneperuste, joka koski yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 3 ja 4 kohdan rikkomista siltä osin kuin riidanalaiset toimenpiteet perustuivat Yhdistyneen kuningaskunnan sisäministerin antamaan määräykseen, on hylättävä.
III.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että neuvoston suorittama tarkastelu riitti täyttämään yhteisen kannan 2001/931 1 artiklan 6 kohdassa asetetut velvoitteet, että tarkastelu suoritettiin asianmukaisesti ja että valittajan kanneperuste, joka koski sitä, että neuvosto oli rikkonut 1 artiklan 6 kohtaa, oli hylättävä vuosina 2015–2017 toteutettujen toimenpiteiden ja vuonna 2019 tehtyjen päätösten osalta.
IV.
Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen suhteellisuusperiaatteen osalta ja sovelsi sitä virheellisesti nyt käsiteltävässä tapauksessa.