FI
C 112/18
Euroopan unionin virallinen lehti
27.3.2023
Vaatimukset Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin — kumoaa valituksenalaisen tuomion — velvoittaa vastapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut asioissa T-371/20 ja T-554/20 sekä tässä muutoksenhaku­ asiassa.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Euroopan komissio vetoaa valituksensa tueksi kahteen valitusperusteeseen. 1.
Unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäiseen alakohtaan sisältyvää käsitettä ”asia, josta toimielin ei ole tehnyt päätöstä”.
Unionin yleinen tuomioistuin on soveltanut käsitettä ”asia, josta toimielin ei ole tehnyt päätöstä” virheellisesti rajaamalla asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamisen vain asioihin, joissa toimielimessä on meneillään tai aloitetaan lähiaikoina päätösneuvottelu. 2.
Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan asetuksen N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa olevaa kriteeriä ”jos asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti toimielimen päätöksentekomenettelyä”.
Toinen valitusperuste jakautuu kahteen osaan.
Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin on asettanut oman tulkintansa riidanalaisten päätösten tilalle ja tehnyt ristiriitaisen päättelyn.
Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin on virheellisesti katsonut, ettei yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) No 182/2011 ja komiteoiden työjärjestyksen mallilla ole merkitystä arvioitaessa kriteeriä ”jos asiakirjan sisältämien tietojen ilmaiseminen vahingoittaisi vakavasti toimielimen päätöksentekomenettelyä”.
Unionin yleinen tuomioistuin ei myöskään ole arvioinut asiaan vaikuttavia seikkoja asianmukaisin oikeudellisin perustein, ja se on laiminlyönyt niiden arvioinnin osana useiden yhtäpitävien tekijöiden kokonaisuutta.
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de première instance de Liège (Belgia) on esittänyt 2.12.2022 – Casino de Spa SA ym.
(Asia C-741/22) (2023/C 112/25) Oikeudenkäyntikieli: ranska Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Tribunal de première instance de Liège
Pääasian asianosaiset Kantajat: Casino de Spa SA ym.
Vastaaja: Belgian valtio (SPF Finances)
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Onko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112 135 artiklan 1 kohdan i alakohtaa ja neutraalisuuden periaatetta tulkittava siten, että ne ovat esteenä sille, että jäsenvaltio kohtelee eri tavalla julkisen laitoksen eli Loterie nationalen tarjoamia online-arvontoja, jotka on vapautettu arvonlisäverosta, ja yksityisten toimijoiden tarjoamia muita online-uhkapelejä, jotka ovat arvonlisäverollisia, kun oletetaan, että kyse on samankaltaisista palveluista?