27.3.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 112/15
1.
Kas asjaolu, et Hispaania seadusandja ei ole töötajate üldseaduse konsolideeritud redaktsiooni (Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores) artikli 48 lõikes 2 ja üldise sotsiaalkindlustusseaduse konsolideeritud redaktsiooni (Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social) artiklites 177, 178 ja 179 sätestanud õigusnorme, mis näeksid ette üksikvanemate erivajaduste hindamise seoses töö- ja eraelu tasakaaluga vastsündinud lapse eest hoolitsemise ajal, võrreldes lapsega, kes on sündinud kahe vanemaga perre, kus mõlemal vanemal on õigus tasustatud puhkusele, tingimusel, et neil mõlemal on õigus saada sotsiaalkindlustushüvitisi, on kooskõlas direktiiviga, mis näeb ette kohustuse eriliselt hinnata muu hulgas lapse sündi ühe vanemaga perre, selleks et määrata kindlaks vanemapuhkuse andmise tingimused ja üksikasjalik kord?
2.
Kas lapse sünni tõttu töölt puhkuse võtmise nõudeid, sotsiaalkindlustushüvitiste maksmise tingimusi ja vanemapuhkuse kasutamise korda ning eelkõige selle puhkuse kestuse võimalikku pikendamist sel alusel, et puudub teine, bioloogilisest emast erinev lapsevanem, kes lapse eest hoolitseks, tuleb seetõttu, et Hispaania seadusandja ei ole selle kohta konkreetseid õigusnorme sätestanud, tõlgendada ühenduse õigusnormide kohaldamisalas paindlikult?
(1)
ELT L 188, 12.7.2019, lk 79.
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Alicante (Hispaania) 7. novembril 2022 – Julieta, Rogelio versus Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Kohtuasi C-687/22) (2023/C 112/20) Kohtumenetluse keel: hispaania Eelotsusetaotluse esitanud kohus Audiencia Provincial de Alicante
Põhikohtuasja pooled Apellandid: Julieta, Rogelio
Vastustaja: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Eelotsuse küsimused i) Kas on võimalik kohaldada direktiivi (1) artikli 23 lõikega 4 kooskõlalise tõlgendamise põhimõtet, kui asjaolud (nagu arutamisel olevas kohtuasjas, võttes arvesse täitmata kohustustest vabastamise taotluse kuupäeva) on leidnud aset direktiivi jõustamise ja selle ülevõtmise tähtaja vahelisel perioodil ning kohaldatav riigisisene õigusakt (pankrotiseadus, muudetud kuninga seadusandliku dekreediga nr 1/2020) ei ole see õigusakt, millega direktiiv üle võetakse (seadus 16/22)?
ii) Kas direktiivi artikli 23 lõikega 4 ja selle aluspõhimõtetega, mis puudutavad võlgadest vabastamist, on kooskõlas riigisisene õigusnorm, nagu Hispaania õigusnorm, mis on sätestatud pankrotiseaduses (muudetud kuninga seadusandliku dekreediga nr 1/2020 sõnastuses), milles ei esitata ühtegi põhjendust, et jätta täitmata kohustustest vabastamisest välja avalik-õiguslikud nõuded?
Kas nimetatud õigusnorm seab ohtu või kahjustab direktiivis ette nähtud eesmärkide saavutamist, kuna sellega arvatakse võlgadest vabastamisest välja avalik-õiguslikud nõuded ja selles puudub nõuetekohane põhjendus?