27.3.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 112/15
i) Er den spanske lovgivers manglende indførelse af en bestemmelse i artikel 48, stk.
2, i Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores (den konsoliderede lov om arbejdstagere) og i artikel 177, 178 og 179 i Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social (den konsoliderede affattelse af den almindelige lov om social sikring), der omfatter en vurdering af de særlige behov hos familier med én forælder med hensyn til balancen mellem arbejdsliv og privatliv og påvirker den periode, hvor det er muligt at yde omsorg for det nyfødte barn, sammenlignet med et barn, der er født i en familie med to forældre, hvor de to forældre har en forventning om tildeling af betalt orlov, såfremt begge opfylder betingelserne for tildeling af sociale ydelser, forenelig med dette direktiv, der bl.a. kræver en særlig vurdering af, om barnet er født i en familie med én forælder, med henblik på at fastlægge betingelserne for tildeling af forældreorlov og de nærmere regler herfor?
ii) Skal reglerne for at afholde orlov i forbindelse med et barns fødsel, betingelserne for tildeling af økonomiske ydelser fra den sociale sikring og ordningen for afholdelse af forældreorlov og navnlig en mulig forlængelse af denne orlov som følge af den omstændighed, at der ikke er andre forældre end den biologiske mor, der yder omsorg for barnet, idet den spanske lovgiver ikke har indført en specifik lovbestemmelse desangående, fortolkes fleksibelt i henhold til EU-retten?
(1)
EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79–93.
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Alicante (Spanien) den 7. november 2022 — Julieta og Rogelio mod Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Sag C-687/22) (2023/C 112/20) Processprog: spansk Den forelæggende ret Audiencia Provincial de Alicante
Parter i hovedsagen Sagsøgere: Julieta og Rogelio Sagsøgt: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Præjudicielle spørgsmål i) Er det muligt at anvende princippet om overensstemmende fortolkning på direktivets artikel 23, stk.
4 (1), når de faktiske omstændigheder (således som det er tilfældet i den foreliggende sag, henset til datoen for begæringen om gældssanering) har fundet i sted i perioden mellem direktivets ikrafttrædelse og fristen for dets gennemførelse, og den gældende nationale lovgivning (den konsoliderede konkurslov, som affattet ved kongeligt lovdekret nr.
1/2020), ikke er den lovgivning, der gennemfører direktivet (lov nr.
16/22)?
ii) Er en national lovgivning, såsom den spanske lovgivning, på de betingelser, der er fastsat i den konsoliderede konkurslov (som affattet ved kongeligt lovdekret nr.
1/2020), der ikke indeholder en begrundelse for udelukkelsen af offentligretlige fordringer fra gældssanering, forenelig med direktivets artikel 23, stk.
4 og med de principper, der ligger til grund for dette direktiv med hensyn til gældssanering?
For så vidt som denne lovgivning udelukker offentligretlige fordringer fra gældssanering og ikke indeholder en behørig begrundelse, er den da til skade for, eller bringer den forfølgelsen af de i direktivet fastsatte mål i fare?