C 112/28
CS
Úřední věstník Evropské unie
27.3.2023
Další účastníci řízení: Rada Evropské unie, Evropská komise, Francouzská republika, Nizozemské království
Návrhová žádání Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka) navrhuje, aby Soudní dvůr:
— zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 30. listopadu 2022 ve spojených věcech T-316/14 RENV a T-148/19 v rozsahu, v němž se týká zamítnutí žalob směřujících na zrušení prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/513 (1) ze dne 26. března 2015, prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/1325 (2) ze dne 31. července 2015, prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/2425 (3) ze dne 21. prosince 2015, prováděcího nařízení Rady (EU) 2016/1127 (4) ze dne 12. července 2016, prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/150 (5) ze dne 27. ledna 2017, prováděcího nařízení Rady (EU) 2017/1420 (6) ze dne 4. srpna 2017, rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/25 (7) ze dne 8. ledna 2019 a rozhodnutí Rady (SZBP) 2019/1341 (8) ze dne 8. srpna 2019 v rozsahu, v němž se týkají PKK (také známa jako „KADEK“, také známa jako „KONGRA-GEL“);
— vydal konečné rozhodnutí ve věcech, které jsou předmětem tohoto kasačního opravného prostředku a zrušil tato prováděcí nařízení a rozhodnutí v rozsahu, v němž se týkají PKK (také známa jako „KADEK“, také známa jako „KONGRA-GEL“);
— uložil Radě náhradu nákladů řízení, které vynaložila navrhovatelka v souvislosti s tímto řízením a řízením ve spojených věcech T-316/14 RENV a T-148/19, včetně úroků.
Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty Navrhovatelka vytýká Tribunálu, že se v napadeném rozsudku údajně dopustil těchto pochybení:
I.
Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení ve vztahu k čl. 1 odst.
3 bodu i) (9) společného postoje 2001/931 (dále jen „společný postoj č. 931), zejména pokud jde o výklad pojmu „s cílem“ uvedeného bodu a jeho uplatnění v projednávané věci.
Tribunál podle navrhovatelky nesprávně dospěl k závěru, že žalobní důvod založený na porušení čl. 1 odst.
3 společného postoje č. 931 je třeba zamítnout.
II.
Tribunál nesprávně konstatoval, že se Rada mohla opírat o nařízení ministra vnitra Spojeného království ze dne 29. března 2001 (dále jen „rozhodnutí Spojeného království z roku 2001“) jakožto o rozhodnutí ve smyslu čl. 1 odst.
4 společného postoje č. 931, neboť není jasné, zda jsou události uvedené v odůvodnění v souvislosti s rozhodnutím Spojeného království z roku 2001 základem pro posledně uvedené rozhodnutí, tyto události nejsou aktuální a nepodporují závěr, že by navrhovatelka byla teroristickou skupinou ve smyslu uvedeného článku.
Tribunál nesprávně konstatoval, že žalobní důvod vycházejí z porušení čl. 1 odst.
3 a 4 společného postoje č. 931 musí být zamítnut v rozsahu, v němž jsou sporná opatření založena na rozhodnutí Spojeného království z roku 2001.
III.
Tribunál pochybil, když konstatoval, že přezkum Rady splňoval požadavky podle čl. 1 odst.
6 společného postoje č. 931, tento přezkum byl proveden náležitě a řádně a že žalobní důvod navrhovatelky v řízení v prvním stupni spočívající v tom, že Rada porušila čl. 1 odst.
6, je třeba ve vztahu k opatřením z let 2015 až 2017 a rozhodnutím z roku 2019 zamítnout.
IV.
Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, pokud jde o zásadu proporcionality, kterou v projednávané věci použil nesprávně.