27.3.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 112/15
1) В съответствие ли е с Директива [2019/1158] — която с оглед на определяне на условията за ползване на родителски отпуск и подробните правила за това изисква по-специално извършването на конкретна преценка в хипотезата на семейства на самотни родители — пропускът на испанския законодател да включи в член 48, параграф 2 от Texto Refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores (преработен текст на Закона за статута на работниците) и в членове 177, 178 и 179 от Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social (преработен текст на Общия закон за социалното осигуряване) правна уредба, която предполага преценка на конкретните нужди на семействата на самотни родители от гледна точка на равновесието между професионалния и личния живот що се отнася до периода на полагане на грижи за новороденото, в сравнение с нуждите на семействата с двама родители, при които и двамата родители очакват да се ползват от платен отпуск по повод на раждането на детето, ако отговорят на условията за достъп до социалноосигурително обезщетение?
2) Трябва ли изискванията за ползване на отпуск при раждане на дете, условията за получаване на социалноосигурително обезщетение и режимът за ползване на родителски отпуск, и по-специално евентуалното удължаване на продължителността му поради липсата на втори родител, различен от биологичната майка, който да полага грижи за детето, да се тълкуват гъвкаво въз основа на правото на Съюза, при липса на приета от испанския законодател конкретна правна уредба?
(1)
ОВ L 188, 12.7.2019 г., стр. 79.
Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Alicante (Испания), постъпило на 7 ноември 2022 г. — Julieta, Rogelio/Agencia Estatal de la Administración Tributaria (Дело C-687/22) (2023/C 112/20) Език на производството: испански Запитваща юрисдикция Audiencia Provincial de Alicante
Страни в главното производство Жалбоподатели: Julieta, Rogelio Ответник: Agencia Estatal de la Administración Tributaria
Преюдициални въпроси i) Може ли принципът на съответстващо тълкуване да се приложи към член 23, параграф 4 от Директивата (1), когато фактите (какъвто е разглежданият случай с оглед на датата на молбата за опрощаване на задълженията) са настъпили в периода между влизането ѝ в сила и крайния срок за транспонирането ѝ, а приложимото национално законодателство (преработеният текст на Закона за несъстоятелността, в редакцията му съгласно Кралски законодателен декрет 1/20) не е законът за транспониране на Директивата (Закон 16/22)?
ii) Съвместима ли е с член 23, параграф 4 от Директивата и стоящите в основата ѝ принципи относно опрощаването на задължения вътрешна правна уредба като испанската, а именно преработеният текст на Закона за несъстоятелността (в редакцията съгласно Кралски законодателен декрет 1/2020), която не съдържа обосновка за изключването на публичноправните вземания от опрощаването на неизплатените задължения?
Доколкото изключва публичноправните вземания от опрощаването и не съдържа надлежна обосновка, застрашава ли/засяга ли тази правна уредба постигането на предвидените в посочената директива цели?