16.3.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 100/109
3.6 Genom det föreslagna direktivet utvidgas förteckningen över situationer som medger förverkandeåtgärder utan föregående fällande dom som grundar sig på straffrättsliga förfaranden till att omfatta andra situationer där en brottmålsdom inte är möjlig på grund av objektiva omständigheter med immunitet, amnesti eller preskription.
EESK noterar kommissionens ansträngningar att begränsa dessa fall, med tanke på att de skulle kunna missbrukas eller nyttjas i trakasseri- eller förföljelsesyfte.
3.7 Det föreslagna direktivet omfattar en ny mekanism för förverkande av tillgångar som inte är direkt kopplade till ett brott förtecknat i direktivet, men som grundar sig på en misstanke om olaglig egendom eller som härrör från brottslig verksamhet.
Trots det obligatoriska rättsliga förfarande som föregår ett beslut om förverkande och den bevisbörda som lagföringen innebär när det gäller att koppla den berörda tillgången till brottslig verksamhet krävs det fler garantier för att utesluta eventuellt missbruk under förfarandet.
De nationella jurisdiktionerna har olika förfaranden för förverkande, som sträcker sig från civilrätten till straffrätten.
Det föreslagna direktivet bör omfatta normer i fråga om de svarandes processuella rättigheter och rättssäkerhetsgarantier, och säkerställa att lämplig utbildning finns tillgänglig för domare och åklagare.
3.8 Den begränsade effekten av bestämmelsen om återanvändning för sociala ändamål i direktivet om förverkande innebär att det krävs större uppmuntran till lämpliga åtgärder från medlemsstaternas sida för att säkerställa bestämmelsens effektivitet.
EESK uppmanar kommissionen att vara ambitiösare i sina ansträngningar att effektivisera återanvändningen av förverkade tillgångar för sociala ändamål och att fastställa en minsta procentandel för medlemsstaternas återanvändning för sociala ändamål.
Det är av yttersta vikt för den sociala sammanhållningen att reparativa skadestånd ges direkt till de drabbade samhällena och att de drar nytta av avkastningen från dessa skadestånd.
Dessutom behöver samhällena bättre stöd för att kunna öka sin motståndskraft mot organiserad brottslighet, och det civila samhället måste involveras i förvaltningen och avyttringen av förverkade tillgångar.
3.9 Brottsoffrens rätt till ersättning kommer inte att påverkas av förverkandeåtgärderna, vilket även slås fast i direktivet om förverkande.
I det föreslagna direktivet säkras emellertid fortfarande inte prioriteringen av ersättning till brottsoffer i rangordningen mellan borgenärer.
Inte heller är tredjelandsmedborgare tillräckligt skyddade genom det föreslagna direktivet och annan EU-lagstiftning, eftersom fokus ligger på EU-medborgare.
3.10 I konsekvensbedömningsrapporten konstaterades följande brister: brist på närmare uppgifter kring den roll som kontoren för återvinning av tillgångar ska spela och otillräckliga personalresurser samt ekonomiska och tekniska resurser för spårande av tillgångar.
Det föreslagna direktivet är ett svar på dessa slutsatser och omfattar ett krav på att minst ett kontor för återvinning av tillgångar ska inrättas i varje medlemsstat.
Den uttryckliga skyldigheten att tillhandahålla tillräckliga resurser för att säkerställa att kontoren för återvinning av tillgångar kan verka på ett effektivt och ändamålsenligt sätt välkomnas.
Denna skyldighet bör dock åtföljas av regelbundna rapporter från nationell nivå till kommissionen om de avsatta resurserna, så att kommissionen kan bedöma om det finns skillnader eller saknas balans mellan de olika kontoren för återvinning av tillgångar.
3.11 Kostnaderna för förvaltning av frysta och/eller förverkade tillgångar kan vara mycket stora och till och med överstiga värdet på de berörda tillgångarna.
I det föreslagna direktivet fastställs att de behöriga myndigheterna är skyldiga att göra en bedömning av kostnaderna innan ett beslut om frysning fattas.
EESK välkomnar denna åtgärd som ett effektivt och användbart instrument när det gäller att minska de nödvändiga kostnaderna och maximera tillgångens slutliga värde.
3.12 Mekanismen för förtida försäljning kan tillämpas i en begränsad uppsättning fall, som nu förtecknas i det föreslagna direktivet, och kommer sannolikt att bidra till en effektivare förvaltning av de frysta tillgångarna.
Trots att mekanismen är tillgänglig i de flesta medlemsstater används den i liten utsträckning och med stor variation.
Det föreslagna direktivet kommer med sannolikhet att öka användningen av mekanismen genom att det införs en entydig definition och villkor för denna användning.
3.13 Avsaknaden av uttömmande jämförbar statistik har lyfts fram som en stor brist när det gäller att göra systemet för återvinning av tillgångar mer effektivt.
Därför omfattar det föreslagna direktivet ett krav på att varje medlemsstat ska inrätta ett register för återvinning av tillgångar, i vilket inkodad information från behöriga myndigheter ska samlas under hela processen för återvinning av tillgångar.
3.14 Att alla relevanta rättsliga bestämmelser om återvinning av tillgångar samlas i ett enda direktiv anser EESK ligger i linje med kommissionens program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit-programmet).
Det kommer att hjälpa berörda myndigheter och intressenter att bättre förstå reglerna samt bidra till att förbättra genomförandet av och effektiviteten i åtgärder som syftar till att öka andelen olagliga tillgångar som återvinns inom de nationella jurisdiktionerna.