16.3.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 100/109
3.6 S predlagano direktivo bo seznam primerov, v katerih se sprejmejo ukrepi odvzema, ki ne temelji na obsodbi, na podlagi kazenskih postopkov, razširjen na druge primere, v katerih kazenska obsodba ni mogoča zaradi objektivnih okoliščin, povezanih z imuniteto, amnestijo ali zastaranjem.
EESO se zaveda prizadevanj Komisije, da bi določila omejitve za te primere, saj bi jih bilo mogoče zlorabiti ali uporabiti za namene nadlegovanja ali preganjanja.
3.7 Predlagana direktiva vključuje nov mehanizem odvzema, s katerim je zagotovljen odvzem sredstev, ki ni neposredno povezan s kaznivimi dejanji, navedenimi v direktivi, ampak temelji na sumu nezakonitega premoženja/premoženja, pridobljenega s kriminalnimi dejavnostmi.
Pred izdajo odredbe o odvzemu je obvezen sodni postopek, dokazno breme za povezavo zadevnih sredstev s kriminalno dejavnostjo pa je na tožilstvu, vendar je kljub temu potrebnih več jamstev, da bi preprečili morebitne zlorabe med postopkom.
Za odvzem se v nacionalnih jurisdikcijah uporabljajo različne poti, ki segajo od civilnega do kazenskega prava.
V predlagano direktivo bi bilo treba vključiti standarde za procesne pravice obtožencev in varovala ter z njo zagotoviti, da bo sodnikom in tožilcem na voljo ustrezno usposabljanje.
3.8 Učinek določbe o ponovni uporabi v socialne namene v direktivi o odvzemu je omejen, zato bi bilo treba države članice bolj spodbujati, naj vključijo ustrezne ukrepe, da bi zagotovile učinkovitost te določbe.
EESO poziva Evropsko komisijo, naj bo bolj ambiciozna pri prizadevanjih za ponovno uporabo odvzetih sredstev v socialne namene in naj določi minimalni delež za tako ponovno uporabo v državah članicah.
Za socialno kohezijo je izjemno pomembno, da prizadete skupnosti dobijo neposredno odškodnino in imajo korist od njenega donosa.
Poleg tega skupnosti potrebujejo boljšo pomoč, da bi okrepile svojo odpornost na organizirani kriminal, civilno družbo pa je treba vključiti v upravljanje odvzetih sredstev in razpolaganje z njimi.
3.9 Kot je navedeno tudi v direktivi o odvzemu, ukrepi odvzema ne bodo vplivali na pravico žrtev do odškodnine, vendar v predlagani direktivi še vedno ni zagotovljeno, da se bodo pri razvrščanju upnikov prednostno obravnavale odškodnine za žrtve.
Poleg tega so s predlagano direktivo in drugo zakonodajo EU premalo zaščiteni državljani tretjih držav, saj je poudarek na državljanih EU.
3.10 V oceni učinka je poudarjenih nekaj pomanjkljivosti, in sicer pomanjkanje podrobnosti o vlogi uradov za odvzem premoženjske koristi ter nezadostni človeški, finančni in tehnični viri za sledenje sredstev.
V predlagano direktivo je bila v odziv na te ugotovitve vključena zahteva, da je treba v vsaki državi članici ustanoviti vsaj en urad za odvzem premoženjske koristi.
EESO pozdravlja izrecno obveznost zagotavljanja ustreznih sredstev za uspešno in učinkovito delovanje uradov za odvzem premoženjske koristi, vendar bi jo moralo spremljati redno poročanje nacionalne ravni Komisiji o dodeljenih sredstvih, da bi Komisija lahko ocenila, ali med različnimi uradi za odvzem premoženjske koristi obstajata razdrobljenost ali pomanjkljivo ravnovesje.
3.11 Z upravljanjem začasno zavarovanih in/ali odvzetih sredstev so lahko povezani precejšnji stroški, ki morda celo presegajo vrednost zadevnega sredstva.
V predlagani direktivi je določeno, da morajo pristojni organi pred izdajo odredbe o začasnem zavarovanju oceniti stroške.
EESO ta ukrep pozdravlja kot učinkovit in uporaben instrument za zmanjšanje nujnih stroškov in povečanje poznejše vrednosti sredstva.
3.12 Mehanizem vmesne prodaje se lahko uporabi le v nekaterih primerih, ki so zdaj navedeni v predlagani direktivi, in bo verjetno prispeval k učinkovitejšemu upravljanju začasno zavarovanih sredstev.
Čeprav je na voljo v večini držav članic, je njegova uporaba majhna in se zelo razlikuje, zaradi predlagane direktive pa se bo verjetno okrepila, saj je v njej enotno opredeljen, določeni pa so tudi pogoji, pod katerimi bi ga bilo treba uporabljati.
3.13 Ugotovljeno je bilo, da je velika ovira za povečanje učinkovitosti sistema povrnitve sredstev pomanjkanje izčrpnih in primerljivih statističnih podatkov.
Predlagana direktiva v zvezi s tem vsebuje zahtevo, da morajo vse države članice vzpostaviti register odvzetih premoženjskih koristi, v katerem se bodo med celotnim postopkom povrnitve sredstev zbirale šifrirane informacije pristojnih organov.
3.14 EESO meni, da je poenotenje vseh ustreznih pravnih določb o povrnitvi sredstev v eni direktivi v skladu s programom ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT), ki ga je pripravila Komisija, in da bodo ustrezni organi in deležniki zato bolje razumeli pravila, izboljšala pa se bosta tudi izvajanje in učinkovitost ukrepov za zvišanje stopnje povrnitve nezakonito pridobljenih sredstev v nacionalnih jurisdikcijah.