16.3.2023
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 100/109
3.6 Ehdotetulla direktiivillä laajennetaan rikosoikeudellisiin menettelyihin kuuluvien tuomioon perustumattomien menetetyksi tuomitsemista koskevien toimenpiteiden luetteloa niin, että siihen sisällytetään muita tapauksia, joissa rikostuomio ei ole mahdollinen syytesuojaan, armahdukseen tai määräaikojen päättymiseen liittyvien objektiivisten seikkojen vuoksi.
ETSK antaa tunnustusta komission pyrkimyksille rajoittaa näitä tapauksia, sillä niitä saatetaan väärinkäyttää taikka käyttää häirintään tai vainoon.
3.7 Ehdotettuun direktiiviin sisältyy uusi menetetyksi tuomitsemista koskeva mekanismi, jolla varmistetaan varojen menetetyksi tuomitseminen ilmaan suoraa yhteyttä direktiivissä lueteltuihin rikoksiin silloin, kun epäillään, että on kyse laittomasta omaisuudesta tai että varat ovat peräisin rikollisesta toiminnasta.
Menetetyksi tuomitsemista koskevaa päätöstä edeltää pakollinen oikeudellinen menettely, ja syyttäjällä on todistustaakka osoittaa kyseisten varojen yhteys rikolliseen toimintaan, mutta mahdollisten väärinkäytösten estämiseksi menettelyn aikana tarvitaan siitä huolimatta enemmän takeita.
Kansallisilla lainkäyttöalueilla sovelletaan erilaisia lähestymistapoja, jotka vaihtelevat yksityisoikeudellisesta menetetyksi tuomitsemisesta rikosoikeudellisiin menettelyihin.
Ehdotettuun direktiiviin olisi sisällytettävä takeita vastaajien prosessu­ aalisista oikeuksista ja suojatoimista, ja olisi varmistettava, että tuomareille ja syyttäjille on tarjolla asianmukaista koulutusta.
3.8 Koska menetetyksi tuomitsemista koskevaan direktiiviin sisältyvän varojen uudelleenkäyttöä sosiaalisiin tarkoituksiin koskevan säännöksen vaikutus on rajallinen, jäsenvaltioita olisi kannustettava painokkaammin toteuttamaan asianmukaisia toimenpiteitä säännöksen tehokkuuden varmistamiseksi.
ETSK kehottaa Euroopan komissiota suurempaan kunnianhimoon pyrkimyksissään tehostaa menetetyksi tuomitun omaisuuden uudelleenkäyttöä sosiaalisiin tarkoituksiin ja velvoittamaan jäsenvaltiot soveltamaan vähimmäisprosenttiosuutta uudelleenkäytölle sosiaalisiin tarkoituksiin.
Sosiaalisen yhteenkuulu­ vuuden kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että vahinkoa kärsineet yhteisöt saavat suoraan restoratiivisia vahingonkorvauksia ja että ne voivat hyötyä näistä vahingonkorvauksista.
Lisäksi yhteisöt tarvitsevat parempaa apua, jotta ne voivat vahvistaa valmiuksiaan järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, ja kansalaisyhteiskunta on osallistettava menetetyksi tuomitun omaisuuden hallinnointiin ja luovuttamiseen.
3.9 Kuten myös menetetyksi tuomitsemista koskevassa direktiivissä todetaan, menetetyksi tuomitsemista koskevat toimenpiteet eivät vaikuta uhrin oikeuteen saada korvausta.
Ehdotetussa direktiivissä ei kuitenkaan edelleenkään varmisteta sitä, että uhreille maksettavat korvaukset asetettaisiin etusijalle velkojien joukossa.
Ehdotetussa direktiivissä niin kuin muussakaan EU:n lainsäädännössä ei suojella riittävästi kolmansien maiden kansalaisia, sillä niissä keskitytään EU:n kansalaisiin.
3.10 Vaikutustenarvioinnissa tuodaan esille seuraavat puutteet: yksityiskohtaiset tiedot varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen tehtävistä puuttuvat, ja varojen jäljittämistä varten ei ole riittävästi henkilöstöä eikä taloudellisia ja teknisiä resursseja.
Ehdotetussa direktiivissä vastataan näihin havaintoihin ja edellytetään, että jokaiseen jäsenvaltioon perustetaan vähintään yksi varallisuuden takaisin hankinnasta vastaava toimisto.
Nimenomainen velvoite tarjota riittävät resurssit varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden varmistamiseksi on tervetullut.
Tähän velvoitteeseen olisi kuitenkin kuuluttava se, että kansallinen taso raportoi myönnetyistä resursseista säännöllisesti komissiolle, jotta tämä voi arvioida, onko varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavien toimistojen välillä hajanaisuutta tai epätasapainoa.
3.11 Jäädytettyjen ja/tai menetetyksi tuomittujen varojen hallinnointiin liittyvät kustannukset voivat olla huomattavat ja jopa ylittää kyseisten varojen arvon.
Ehdotetussa direktiivissä toimivaltaiset viranomaiset velvoitetaan arvioimaan kustannukset ennen jäädyttämispäätöksen tekemistä.
ETSK pitää tätä toimenpidettä tehokkaana ja hyödyllisenä välineenä välttämättömien kustannusten vähentämiseksi ja siten varojen arvon maksimoimiseksi.
3.12 Päätöksen tekemistä edeltävää myyntiä koskevaa mekanismia voidaan soveltaa rajoitetuissa tapauksissa, jotka on nyt lueteltu ehdotetussa direktiivissä, ja se todennäköisesti tehostaa osaltaan jäädytettyjen varojen hallinnointia.
Vaikka mekanismi on olemassa useimmissa jäsenvaltioissa, sitä käytetään vähän ja hyvin vaihtelevasti.
Ehdotettu direktiivi todennäköisesti lisää tämän mekanismin soveltamista, kun otetaan käyttöön yhtenäinen määritelmä ja edellytykset sen käytölle.
3.13 Kattavien ja vertailukelpoisten tilastojen puuttuminen on osoittautunut merkittäväksi puutteeksi varojen takaisinhankintajärjestelmän tehostamisessa.
Ehdotetussa direktiivissä edellytetäänkin, että jokainen jäsenvaltio perustaa varojen takaisin hankintaa koskevan rekisterin, johon kerätään toimivaltaisten viranomaisten koko varojen takaisinhan­ kintaprosessin aikana kirjaamat tiedot.
3.14 ETSK katsoo, että varojen takaisinhankintaa koskevien kaikkien asiaankuuluvien säännösten yhdistäminen yhteen direktiiviin on sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevan komission ohjelman (REFIT) mukaista ja auttaa asianomaisia viranomaisia ja sidosryhmiä ymmärtämään paremmin sääntöjä sekä parantamaan niiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja tehokkuutta, joilla pyritään nostamaan laittomien varojen takaisinhankinta-astetta kansallisilla lainkäyttöalueilla.