13.3.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 94/3
3) Articolul 1 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, coroborat cu articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,
trebuie interpretat în sensul că
autoritatea judiciară de executare chemată să decidă cu privire la predarea unei persoane care face obiectul unui mandat european de arestare nu poate refuza executarea acestuia din urmă pentru motivul că persoana respectivă este în pericol ca, în urma predării sale către statul membru emitent, să fie judecată de o instanță lipsită de competență în acest scop, cu excepția cazului în care,
— pe de o parte, această autoritate judiciară dispune de elemente obiective, fiabile, precise și actualizate în mod corespunzător care dovedesc existența unor deficiențe sistemice sau generalizate în ceea ce privește funcționarea sistemului jurisdicțional al statului membru emitent sau a unor deficiențe care afectează protecția jurisdicțională a unui grup de persoane identificabil în mod obiectiv din care ar face parte persoana în cauză, în raport cu cerința unei instanțe instituite prin lege, care implică faptul că justițiabilii în cauză sunt, în general, privați, în acest stat membru, de o cale de atac efectivă care să permită controlul competenței instanței penale chemate să îi judece, și
— pe de altă parte, autoritatea judiciară menționată constată că, în împrejurările specifice ale cauzei în discuție, există motive serioase și întemeiate de a crede că, ținând seama printre altele de elementele furnizate de persoana care face obiectul acestui mandat european de arestare, referitoare la situația sa personală, la natura infracțiunii pentru care aceasta este urmărită penal, la contextul factual în care se înscrie mandatul european de arestare menționat sau la orice altă împrejurare pertinentă, instanța susceptibilă de a fi sesizată cu procedura referitoare la această persoană în statul membru de emitere este în mod vădit lipsită de competență în acest scop.
Împrejurarea că persoana în cauză a avut posibilitatea de a se prevala de drepturile sale fundamentale în fața instanțelor din statul membru emitent pentru a contesta competența autorității judiciare emitente și mandatul european de arestare care o vizează nu are o importanță decisivă în această privință.
4) Articolul 1 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299, coroborat cu articolul 47 al doilea paragraf din Carta drepturilor fundamentale
trebuie interpretat în sensul că
într-o situație în care o persoană care face obiectul unui mandat european de arestare susține că este în pericol ca, în urma predării sale către statul membru emitent, să fie judecată de o instanță lipsită de competență în acest scop, existența unui raport al Grupului de Lucru privind Detenția Arbitrară care nu se referă direct la situația acestei persoane nu poate justifica, în sine, refuzul autorității judiciare de executare de a executa mandatul european de arestare în cauză, dar un astfel de raport poate, în schimb, să fie luat în considerare de către autoritatea judiciară respectivă, printre alte elemente, în vederea evaluării existenței unor deficiențe sistemice sau generale în ceea ce privește funcționarea sistemului jurisdicțional al statului membru în cauză sau a unor deficiențe care afectează protecția jurisdicțională a unui grup de persoane identificabil în mod obiectiv din care ar face parte persoana respectivă.
5) Articolul 15 alineatul (2) din Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299,
trebuie interpretat în sensul că
se opune ca autoritatea judiciară de executare să refuze executarea unui mandat european de arestare pentru motivul că persoana care face obiectul acestuia este în pericol ca, în urma predării sale către statul membru emitent, să fie judecată de o instanță lipsită de competență în acest scop, fără să fi solicitat în prealabil autorității judiciare emitente informații suplimentare.
6) Decizia-cadru 2002/584, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299,