RO
13.3.2023
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 94/57
Concluziile Reclamanta solicită Tribunalului: — să anuleze parțial Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/2261 a Comisiei Europene din 11 noiembrie 2022 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (1) reprezentând corecții financiare punctuale aplicate României pe motivul încălcării dreptului UE în legătură cu plăți în anii de cerere 2018 și 2019 (anii financiari 2019 și 2020) – în ceea ce privește suma de 2 515 141,78 EUR; — să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată.
Motivele și principalele argumente În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive. 1.
Primul motiv întemeiat pe exercitarea necorespunzătoare de către Comisie a competenței de a exclude sume de la finanțarea UE în temeiul articolului 52 din Regulamentul 1306/2013 Comisia a săvârșit o eroare atunci când a apreciat că – în ceea ce privește măsura 10 (în baza căreia se acordă plăți pentru agro-mediu și climă) și măsura 13 (în baza căreia se acordă plăți pentru zone care se confruntă cu constrângeri naturale sau cu alte constrângeri specifice) din Programul Național de Dezvoltare Rurală (PNDR) 2014-2020 – autoritățile române au încălcat articolul 5 alineatul (2) litera b) din Regulamentul 640/2014 .
Instituția UE a considerat în mod greșit că suprafața maximă eligibilă a fost calculată în funcție de limitele administrative ale unităților administrativ teritoriale (UAT), ceea ce a condus la plăți pentru suprafețe neeligibile.
De asemenea, Comisia a săvârșit o eroare atunci când a apreciat că – în ceea ce privește măsura 8 submăsura 8.1 (în baza căreia se acordă sprijin pentru împădurire) din PNDR 2014-2020 – autoritățile române au încălcat articolul 30 din Regulamentul 1306/2013 și articolul 28 alineatul (1) litera b) din Regulamentul 809/2014 , întrucât ar exista o dublă finanțare între plata aferentă pierderii de venit agricol din cadrul măsurii 8 submăsura 8.1 și plata pentru înverzire.
Instituția UE a considerat în mod greșit că cele două plăți au aceeași natură și compensează aceleași costuri. 2.
Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare prevăzute de articolul 296 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene Comisia a încălcat obligația de motivare prevăzută de articolul 296 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât nu a motivat în mod adecvat existența încălcărilor reproșate și nu a indicat de o manieră satisfăcătoare de ce nu pot fi reținute argumentele invocate și reiterate constant de autoritățile române competente în cadrul dialogului administrativ care a precedat adoptarea deciziei atacate.
(1)
Notificată autorităților române în data de 14.11.2022 și publicată în Jurnalul Oficial Uniunii Europene (JOUE) nr.
L299 din 18.11.2022; denumită în continuare „Decizia 2022/2261”.
Acțiune introdusă la 24 ianuarie 2023 – Noyan Abr Arvan/Consiliul (Cauza T-23/23) (2023/C 94/69) Limba de procedură: engleza Părțile Reclamant: Noyan Abr Arvan (Teheran, Iran) (reprezentanți: K. Adamantopoulos și P. Billiet, avocați) Pârât: Consiliul Uniunii Europene