RO
13.3.2023
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 94/13
3) În interpretarea principiului echivalenței sub aspectul momentului acordării dobânzilor de întârziere beneficiarului finanțării nerambursabile din FEDR, prezintă relevanță o normă de drept intern care prevede că, în cazul constatării unei nereguli, singura consecință o constituie neacordarea avantajului financiar respectiv ori, după caz, retragerea acestuia (restituirea sumelor nedatorate), la nivelul la care au fost acordate, fără a se percepe dobânzi, deși beneficiarul acestora s a bucurat de avantajul utilizării lor până la momentul restituirii, iar numai în cazul în care această restituire nu intervine în termenul legal stabilit, de 30 de zile de la comunicarea titlului de creanță, dispozițiile articolului 42 alineatele (1) și (2) din Ordonanța de urgență a Guvernului nr.
66/2011 permit perceperea de dobânzi, după expirarea termenului menționat?
Dispozițiile articolului 288 al treilea paragraf TFUE se opun ca, în împrejurări precum cele din speță, aplicabilitatea Directivei 2011/7/UE (1) să fie extinsă printr-o normă națională și în cazul unui contract de finanțare privind acordarea unei finanțări din fonduri nerambursabile din FEDR încheiat între autoritatea publică cu competențe în gestionarea fondurilor europene și o persoană juridică ce exploatează o întreprindere în scop lucrativ?
(1)
Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (reformare) (JO 2011, L 48, p. 1).
Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht München (Germania) la 24 noiembrie 2022 – Citadines Betriebs GmbH/MPLC Deutschland GmbH (Cauza C-723/22) (2023/C 94/14) Limba de procedură: germana Instanța de trimitere Oberlandesgericht München
Părțile din procedura principală Apelantă: Citadines Betriebs GmbH Intimată: MPLC Deutschland GmbH
Întrebarea preliminară Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (1) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări sau unei practici naționale conform căreia se consideră comunicare publică furnizarea instalațiilor care permit sau care realizează o comunicare, cum ar fi aparatele de televiziune din camerele și din sala de fitness ale unui hotel, în cazul în care semnalul este retransmis de asemenea la instalații prin intermediul unui sistem de distribuție prin cablu, care are însă loc în mod legal datorită licenței achiziționate de hotel?
(1)
JO 2001, L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol.
1, p. 230.
Recurs introdus la 24 noiembrie 2022 de AO Nevinnomysskiy Azot, AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta extinsă) din 14 septembrie 2022 în cauza T-865/19, Nevinnumiysskiy Azot și NAK „Azot”/Comisia (Cauza C-725/22 P) (2023/C 94/15) Limba de procedură: engleza Părțile Recurente: AO Nevinnomysskiy Azot, AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” (reprezentant: Vander Schueren, avocat, A. de Moncuit și T. Martin-Brieu, avocați)