LV
C 94/24
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
13.3.2023.
Prasījumi — atzīt, ka, paturot spēkā 2018. gada 14. jūnija Likuma Nr. 25/2018 2. pantu, ar kuru 2009. gada 3. jūlija Likuma Nr. 31/2009 25. pants, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Likumu Nr. 40/2015, ir papildināts ar 7. punktu, kas noteic, ka: “personas, kas ir ieguvušas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1) – redakcijā ar grozījumiem, kas tajā izdarīti ar 2013. gada 20. novembra Direktīvu 2013/55/ES – VI pielikumā minēto universitātes diplomu būvinženierijā un uzsākušas studijas šajā pielikumā minētajos akadēmiskajos gados, kā arī pierāda, ka laikposmā no 2009. gada 1. novembra līdz 2017. gada 1. novembrim saskaņā ar 1973. gada 28. februāra Dekrētu Nr.
73/73 ir parakstījušas arhitektūras projektu, kas saņēmis pašvaldības apstiprinājumu, drīkst sagatavot minētajā dekrētā īpaši norādītos projektus, ievērojot minētajā dekrētā noteiktos nosacījumus un šo darbību reglamentējošo tiesisko regulējumu, tomēr tām joprojām ir jāpilda šajā likumā noteiktie pienākumi un vajadzības gadījumā jāapliecina šī izpilde kompetentajām administratīvajām iestādēm”, Portugāles Republika nav izpildījusi Direktīvas 2005/36/EK 49. panta 1. punktā, VI pielikumā un 59. panta 3. punktā, ka arī no LESD 45., 49. un 56. pantā paredzētos pienākumus; — piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti Inženieri, kuru diplomi ir uzskaitīti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu VI pielikumā, ir ieguvuši tiesības īstenot arhitektūras projektus visā Eiropas Savienībā (turpmāk tekstā – “iegūtās tiesības”).
Šīs iegūtās tiesības šiem inženieriem ir tikai tad, ja viņi ir šo kvalifikāciju ir ieguvusi ne vēlāk kā minētās direktīvas VI pielikumā norādītajā akadēmiskajā gadā.
2018. gadā Portugāles Republika pieņēma tiesību aktu (proti, 2018. gada 14. jūnija Likumu Nr. 25/2018), kar kuru tika būtiski ierobežotas šo inženieru iegūtās tiesības, iespēja sākt strādāt arhitekta profesijā un personu brīvu pārvietošanās.
Proti, minētā likuma 2. pants: a) iegūtās tiesības atzīst tikai tiem būvinženieriem, kuri bija uzsākuši studijas direktīvā norādītajos akadēmiskajos gados – t.i. izslēdz iespēju izmantot savas iegūtās tiesības tiem būvinženieriem, kuri studijas bija uzsākuši agrākos gados; un b) diskriminējoši un bez nekāda direktīvā rodama pamata noteic, ka, lai būvinženieris drīkstētu īstenot arhitektūras projektu, tam laikposmā no 2009. gada 1. novembra līdz 2017. gada 1. novembrim ir jābūt parakstījušam arhitektūras projektu, kas saņēmis pašvaldības apstiprinājumu.
Šo nosacījumu ir jo īpaši grūti izpildīt tāpēc, ka kopš 2015. gada Portugāles pašvaldības sistemātiski noraida arhitektūras projektus, ko iesnieguši saskaņā ar Direktīvu 2005/36/EK tiesības ieguvušie inženieri.
2019. gada 24. janvārī Komisija nosūtīja Portugāles Republikai brīdinājuma vēstuli.
Pēc tam 2020. gada 29. februārī Portugāles Republikai tika nosūtīts argumentēts atzinums, uz kuru Portugāles Republika nav atbildējusi.
(1)
OV 2005, L 255, 22. lpp.
Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 23. decembrī Trebor Robert Bilkiewicz iesniedzis par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2022. gada 26. oktobra spriedumu lietā T-273/21 The Bazooka Companies/EUIPO (Lieta C-783/22 P) (2023/C 94/27) Tiesvedības valoda – angļu Lietas dalībnieki Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Trebor Robert Bilkiewicz (pārstāvis: P. Ratnicki-Kiczka, advokāts)