2023 3 13
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 94/3
3.
Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 1 straipsnio 3 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa,
turi būti aiškinama taip:
vykdančioji teisminė institucija, turinti priimti sprendimą dėl asmens, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis, perdavimo, negali atsisakyti jį vykdyti, motyvuodama tuo, kad yra rizika, jog perdavus šį asmenį išduodančiajai valstybei narei jį teis jurisdikcijos tam neturintis teismas, išskyrus atvejus, kai:
— pirma, ši teisminė institucija turi objektyvių, patikimų, tikslių ir tinkamai atnaujintų duomenų, patvirtinančių išduodančiosios valstybės narės teismų sistemos veikimo sisteminius ar bendrus trūkumus arba trūkumus, turinčius įtakos objektyviai identifikuojamos asmenų grupės, prie kurios priskiriamas šis asmuo, teisminei gynybai, atsižvelgiant į pagal įstatymą įsteigto teismo reikalavimą, dėl kurių iš atitinkamų asmenų šioje valstybėje narėje apskritai atimta galimybė pasinaudoti veiksminga teisių gynimo priemone, leidžiančia tikrinti jų bylą nagrinėjančio baudžiamųjų bylų teismo jurisdikciją, ir
— antra, ši teisminė institucija konstatuoja, kad konkrečiomis nagrinėjamos bylos aplinkybėmis yra svarių ir pagrįstų priežasčių manyti, kad, atsižvelgiant į asmens, dėl kurio išduotas šis Europos arešto orderis, pateiktą informaciją apie asmeninę padėtį, nusikalstamos veikos, už kurią jis persekiojamas, pobūdį, Europos arešto orderio išdavimo faktines aplinkybes ir bet kokias kitas reikšmingas aplinkybes, teismas, kuris tikriausiai nagrinės šio asmens bylą išduodančiojoje valstybėje narėje, akivaizdžiai neturi tam jurisdikcijos.
Aplinkybė, kad atitinkamas asmuo išduodančiosios valstybės narės teismuose galėjo remtis savo pagrindinėmis teisėmis ginčydamas išduodančiosios teisminės institucijos jurisdikciją ir dėl jo išduotą Europos arešto orderį, šiuo aspektu neturi lemiamos reikšmės.
4.
Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 1 straipsnio 3 dalis, siejama su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa,
turi būti aiškinama taip:
tuo atveju, kai asmuo, dėl kurio išduotas Europos arešto orderis, teigia, kad yra rizika, kad perdavus jį išduodančiajai valstybei narei jį teis jurisdikcijos tam neturintis teismas, Darbo grupės savavališko sulaikymo klausimais ataskaita, tiesiogiai nesusijusia su šio asmens situacija, savaime negalima pagrįsti vykdančiosios teisminės institucijos atsisakymo vykdyti šį Europos arešto orderį, tačiau ši teisminė institucija gali atsižvelgti į tokią ataskaitą, be kitų duomenų, siekdama įvertinti, ar šioje valstybėje narėje yra teismų sistemos veikimo sisteminių ar bendrų trūkumų arba trūkumų, turinčių įtakos objektyviai identifikuojamos asmenų grupės, prie kurios priskiriamas šis asmuo, teisminei gynybai.
5.
Pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 15 straipsnio 2 dalis
turi būti aiškinama taip:
pagal ją vykdančiajai teisminei institucijai draudžiama atsisakyti vykdyti Europos arešto orderį, motyvuojant tuo, kad yra rizika, jog perdavus asmenį, dėl kurio išduotas šis orderis, išduodančiajai valstybei narei jį teis jurisdikcijos tam neturintis teismas, prieš tai nepaprašius išduodančiosios teisminės institucijos pateikti papildomos informacijos.
6.
Pagrindų sprendimas 2002/584, iš dalies pakeistas Pamatiniu sprendimu 2009/299,