13.3.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 94/17
6.
Općenitije, protivi li se člancima 49. i 56.
UFEU-a te načelima sigurnosti i učinkovitosti pravne zaštite, kao i načelu zaštite legitimnih očekivanja, nacionalno zakonodavstvo kao što je ono koje je relevantno u sporu u glavnom postupku kojim se za operatore dvorana za igru bingo predviđa plaćanje visoke naknade za tehničko produljenje na mjesečnoj osnovi koja se nije predviđala u izvornim aktima o koncesiji, čiji je iznos isti za sve vrste gospodarskih subjekata i koju zakonodavac povremeno mijenja bez ikakve dokazane veze s obilježjima i tijekom pojedinog koncesijskog odnosa?
(1) (2)
SL 2014., L 94, str.
1. i ispravci SL 2018., L 82, str. 17. i SL 2018., L 181, str. 88.
Direktiva Vijeća 89/665/EEZ od 21. prosinca 1989.
o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na primjenu postupaka kontrole na sklapanje ugovora o javnoj nabavi robe i javnim radovima (SL 1989., L 395, str. 33) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 6., str.
3. i ispravak SL 2016., L 63, str. 44.)
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2022.
uputio Consiglio di Stato (Italija) – Coral Srl/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Predmet C-730/22) (2023/C 94/18) Jezik postupka: talijanski Sud koji je uputio zahtjev Consiglio di Stato Stranke glavnog postupka Žalitelj: Coral Srl Druge stranke u žalbenom postupku: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli Prethodno pitanje Protivi li se Direktivi 2014/23/EU (1), ako se smatra primjenjivom, a u svakom slučaju, općim načelima koja proizlaze iz članaka 26., 49., 56. i 63.
UFEU-a, kako se tumače i primjenjuju u sudskoj praksi Suda, osobito s obzirom na zabranu diskriminacije, načelo proporcionalnosti i zaštitu tržišnog natjecanja te slobodno kretanje usluga i kapitala, primjena nacionalnih pravnih pravila u skladu s kojima nacionalni zakonodavac ili javna uprava mogu tijekom takozvanog „tehničkog produljenja”, čije je trajanje više puta produljeno tijekom posljednjeg desetljeća u sektoru koncesija za igre, jednostrano utjecati na odnose u tijeku uvođenjem obveze plaćanja koncesijskih naknada koje se izvorno nisu morale plaćati i naknadnim povećanjem tih naknada u više navrata, što su naknade koje se uvijek određuju u fiksnom iznosu za sve koncesionare neovisno o prometu, pri čemu se postavljaju i dodatna ograničenja za djelatnost koncesionarâ, kao što je zabrana preseljenja poslovnih prostora, te se sudjelovanje u budućem postupku ponovne dodjele koncesija uvjetuje time da gospodarski subjekti moraju prihvatiti to produljenje?
(1)
Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2014., L 94, str.
1. te ispravci SL 2015., L 114, str. 24., SL 2018., L 82, str. 17. i SL 2018., L 181, str. 88.)
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 25. studenoga 2022.
uputio Bundesverwaltungsgericht (Austrija) – IJ und PO GesbR, IJ/Agrarmarkt Austria (Predmet C-731/22) (2023/C 94/19) Jezik postupka: njemački Sud koji je uputio zahtjev Bundesverwaltungsgericht Stranke glavnog postupka Tužitelj: IJ und PO GesbR, IJ