HR
13.3.2023.
Službeni list Europske unije
C 94/13
3.
Je li prilikom tumačenja načela ekvivalentnosti s obzirom na trenutak priznavanja kamata na zakašnjelo plaćanje korisniku financiranja bespovratnim sredstvima EFRR-a relevantno pravilo nacionalnog prava kojim se predviđa da je jedina posljedica u slučaju utvrđivanja nepravilnosti izostanak dodjeljivanja predmetne financijske pogodnosti ili, ovisno o slučaju, njezino oduzimanje (povrat iznosa koji se ne duguju), i to u visini u kojem su dodijeljeni bez plaćanja kamata, iako je korisnik tih iznosa uživao korist koja proizlazi iz njihove uporabe do trenutka povrata i, samo u slučaju da se taj povrat ne izvrši u utvrđenom zakonskom roku od 30 dana od dostave dužničkog instrumenta, dopušta li se odredbama članka 42. stavaka 1. i 2.
Ordonanțe de urgență a Guvernului nr.
66/2011 (Uredba sa zakonskom snagom br.
66/2011) plaćanje kamata nakon isteka navedenog roka? 4.
Protivi li se odredbama članka 288.
trećeg stavka UFEU-a, u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju, to da se nacionalnim pravnim pravilom primjena Direktive 2011/7/EU (1) proširi i na ugovor o dodjeli financiranja bespovratnim sredstvima EFRR-a koji su sklopili javno tijelo nadležno za upravljanje sredstvima iz europskih fondova i pravna osoba koja upravlja profitnim poduzećem?
(1)
Direktiva 2011/7/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o borbi protiv kašnjenja u plaćanju u poslovnim transakcijama (preinačena) (SL 2011., L 48, str. 1.)
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 2., str. 200.)
Zahtjev za prethodnu odluku koji je 24. studenoga 2022.
uputio Oberlandesgericht München (Njemačka) – Citadines Betriebs GmbH/MPLC Deutschland GmbH (Predmet C-723/22) (2023/C 94/14) Jezik postupka: njemački Sud koji je uputio zahtjev Oberlandesgericht München Stranke glavnog postupka Žalitelj: Citadines Betriebs GmbH Druga stranka u žalbenom postupku: MPLC Deutschland GmbH Prethodno pitanje Treba li članak 3. stavak 1.
Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001.
o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu (1) tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis ili praksa kojom se opskrba materijalnim uređajem za priopćavanje, kao što su televizijski uređaji u sobama za goste ili prostoru hotela namijenjenom za fitness, smatra priopćavanjem javnosti ako se signal za prijenos dodatno šalje na te uređaje razdjelnikom za kabelsku televiziju u vlasništvu hotela, ali se to kabelsko reemitiranje odvija zakonito na temelju licencije koju je hotel stekao?
(1)
SL 2001., L 167, str. 10.
(SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 119.)
Žalba koju su 24. studenoga 2022. podnijeli AO Nevinnomysskiy Azot, AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” protiv presude Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 14. rujna 2022. u predmetu T-865/19, Nevinnomysskiy Azot i NAK „Azot”/Komisija (Predmet C-725/22 P) (2023/C 94/15) Jezik postupka: engleski Stranke Žalitelji: AO Nevinnomysskiy Azot, AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” (zastupnici: P. Vander Schueren, advocate, A. de Moncuit i T. Martin-Brieu, avocats)