FI
13.3.2023
Euroopan unionin virallinen lehti
C 94/13
3) Tulkittaessa vastaavuusperiaatetta EAKR:sta myönnettävän tuen, jota ei tarvitse maksaa takaisin, saajalle maksettavien viivästyskorkojen myöntämisajankohdan osalta, onko merkitystä kansallisen oikeuden säännöksellä, jonka mukaan sääntöjenvastaisuuden toteamisen ainoa seuraus on kyseisen taloudellisen edun myöntämättä jättäminen tai, tapauksen mukaan, sen takaisinperiminen (perusteettomien summien palauttaminen) samansuuruisena kuin se on myönnetty, ilman viivästyskorkoja, vaikka saaja on voinut hyödyntää etua sen palauttamisajankohtaan asti, mutta jonka mukaan kiireellisenä annetun hallituksen asetuksen nro 66/2011 42 §:n 1 ja 2 momentin säännöksissä koron periminen sallitaan vain siinä tapauksessa, että takaisinmaksua ei suoriteta laissa määrättyjen 30 päivän kuluessa takaisinperinnästä ilmoittamisesta?
4) Ovatko SEUT-sopimuksen 288 artiklan kolmannen kohdan määräykset esteenä sille, että nyt esillä olevan kaltaisissa olosuhteissa direktiivin 2011/7/EU (1) soveltamisalaa laajennetaan kansallisella säännöksellä koskemaan myös rahoitus­ sopimusta, joka on tehty Euroopan unionin rahastojen hallinnoinnista vastaavan viranomaisen ja voittoa tavoittelevaa liiketoimintaa harjoittavan oikeushenkilön välillä ja joka koskee rahoituksen, jota ei tarvitse maksaa takaisin, myöntämistä EAKR:sta?
(1)
Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/7/EU (uudelleenlaadittu) (EUVL 2011, L 48, s. 1).
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht München (Saksa) on esittänyt 24.11.2022 – Citadines Betriebs GmbH v. MPLC Deutschland GmbH (Asia C-723/22) (2023/C 94/14) Oikeudenkäyntikieli: saksa Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Oberlandesgericht München Pääasian asianosaiset Valittaja: Citadines Betriebs GmbH Vastapuoli: MPLC Deutschland GmbH Ennakkoratkaisukysymys Onko tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/29/EY (1) 3 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle tai käytännölle, jossa yleisölle välittämisenä pidetään välittämisen mahdollistavien tai toteuttavien laitteiden, kuten hotellihuoneisiin tai hotellin kuntoilutilaan asetettujen televisiovastaanotinten, tarjoamista silloin, kun näihin laitteisiin johdetaan lisäksi lähetyssignaali hotellille kuuluvan kaapelitelevision jakajan kautta, mutta signaalin edelleen lähettäminen tapahtuu lainmukaisesti hotellin hankkiman lisenssin perusteella?
(1)
EYVL 2001, L 167, s. 10.
Valitus, jonka AO Nevinnomysskiy Azot ja AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK ”Azot” ovat tehneet 24.11.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kahdeksas jaosto) asiassa T-865/19, Nevinnomysskiy Azot ja NAK ”Azot” v. komissio, 14.9.2022 antamasta tuomiosta (Asia C-725/22 P) (2023/C 94/15) Oikeudenkäyntikieli: englanti Asianosaiset Valittajat: AO Nevinnomysskiy Azot ja AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK ”Azot” (edustajat: P. Vander Schueren, advocate, sekä A. de Moncuit ja T. Martin-Brieu, avocats)