C 94/12
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
13.3.2023
2) Ovatko yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 63, 64 ja 66 artikla esteenä sellaiselle nyt tarkasteltavassa tapauksessa kyseessä olevan kaltaiselle verohallinnon elimen hallintokäytännölle, jossa verovelvolliselle – joka on ammatillinen rajavastuuyhtiö (societate profesională cu răspundere limitata, SPRL), jonka kautta maksukyvyttömyysmenettelyjen selvittäjät voivat harjoittaa ammattiaan – on määrätty täydentäviä maksuvel­ vollisuuksia siksi, että verovelvollinen on laatinut laskut ja kantanut arvonlisäveron vasta silloin, kun maksukyvyttö­ myysmenettelyn yhteydessä suoritetuista palveluista on saatu maksu, vaikka velkojainkokous on päättänyt, että maksukyvyttömyysmenettelyjen selvittäjän palkkion maksamisen edellytyksenä on, että velallisten tileillä on käteisvaroja?
3) Onko asianajotoimiston ja verovelvollisen välisen tavaramerkkejä koskevan yhteistyösopimuksen (yhteisbrändäys) yhteydessä vähennysoikeuden myöntämiseksi riittävää, että verovelvollinen näyttäessään toteen verovelvollisen aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa tekemien hankintojen ja myöhemmän vaihdannan vaiheen liiketointen välisen suoran ja välittömän yhteyden olemassaolon osoittaa, että sopimuksen jälkeen liikevaihto tai veronalaisten liiketointen arvo on kasvanut, esittämättä muita tositteita?
Jos vastaus on myöntävä, mitä perusteita on otettava huomioon määritettäessä vähennysoikeuden todellista ulottuvuutta?
4) Onko puolustautumisoikeuksien takaamista koskevaa unionin oikeuden yleistä periaatetta tulkittava siten, että jos verotuspäätöksestä, jossa määrätään täydentävän arvonlisäveron maksamisesta, tehdyn oikaisuvaatimuksen ratkai­ semista koskevassa kansallisessa hallintomenettelyssä on hyväksytty kyseisen verotuspäätöksen pohjana olleeseen verotarkastuskertomukseen nähden uusia tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia argumentteja ja verovelvolliselle on myönnetty väliaikaisia oikeussuojakeinoja siihen asti, että tuomioistuin antaa ratkaisun pääasiassa, lykkäämällä täytäntöönpanoperusteen täytäntöönpanoa, niin pääasian ratkaiseva tuomioistuin voi katsoa, ettei kyseistä periaatetta ole loukattu, selvittämättä, olisiko menettelyssä ilman kyseistä sääntöjenvastaisuutta voitu päätyä toisenlaiseen lopputulokseen?
(1)
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annettu neuvoston direktiivi 2006/112/EY (EUVL 2006, L 347, s. 1.)
Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Curtea de Apel Cluj (Romania) on esittänyt 15.11.2022 – SC AA SRL v. MFE (Asia C-701/22) (2023/C 94/13) Oikeudenkäyntikieli: romania Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Curtea de Apel Cluj
Pääasian asianosaiset Valittaja: SC AA SRL Vastapuoli: MFE
Ennakkoratkaisukysymykset 1) Onko moitteettoman varainhoidon periaatetta tulkittava siten, että se yhdessä vastaavuusperiaatteen kanssa on esteenä sille, että jäsenvaltion viranomainen voi määrätä voittoa tavoittelevaa liiketoimintaa harjoittavalle oikeushenkilölle, joka saa EAKR:n tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin, viivästyskorkoa (sakkokorkoa) tukikelpoisille menoille tarkoitetun tuen maksamisen myöhästymisen perusteella ajalta, jona on ollut voimassa sittemmin tuomioistuimen päätöksellä kumottu, maksamisen estävä hallinnollinen toimi?
2) Jos vastaus ensimmäiseen kysymykseen on kieltävä, onko viivästyskoron määrän kannalta merkitystä tuensaajan samassa tuomiossa vahvistetulla tuottamuksella, kun otetaan huomioon, että sama viranomainen, jolla on toimivalta hallinnoida Euroopan unionin rahastoja, on kyseisen tuomion antamisen jälkeen lopulta todennut kaikki menot tukikelpoisiksi?