ET
13.3.2023
Euroopa Liidu Teataja
C 94/13
3.
Kas tõlgendades samaväärsuse põhimõtet seoses hetkega, mil ERFist tagastamatu rahastuse saajale antakse viivise õigus, on asjakohane riigisisene õigusnorm, milles on ette nähtud, et õigusnormi rikkumise tuvastamise korral on ainus tagajärg vastava rahalise eelise andmata jätmine või asjakohastel juhtudel selle tühistamine (alusetult makstud summade tagastamine) määral, millel see anti, ilma intresside sissenõudmiseta, kuigi viidatud summade saajale tulenes kuni nende tagastamise hetkeni eelis summade kasutamisest, ning kas ainult juhul, kui kõnealust tagastamist ei toimu määratud seadusjärgseks tähtajaks, mis võrdub 30 päevaga alates võlanõudest teada andmisest, lubavad valitsuse dekreetseaduse nr 66/2011 (Ordonanța de urgență a Guvernului nr.
66/2011) artikli 42 lõiked 1 ja 2 nõuda intressi pärast viidatud tähtaja möödumist?
Kas ELTL artikli 288 lõikega 3 on vastuolus, et sellises olukorras, nagu käesoleval juhul, laiendatakse riigisisese õigusnormiga direktiivi 2011/7/EL (1) kohaldatavust ka ERFi tagastamatu abi andmist käsitlevale lepingule, mis sõlmiti Euroopa vahendeid haldava pädeva riigiasutuse ja juriidilise isiku vahel, kes juhib tulundusühingut?
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiiv 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul (uuesti sõnastatud) (ELT 2011, L 48, lk 1).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberlandesgericht München (Saksamaa) 24. novembril 2022 – Citadines Betriebs GmbH versus MPLC Deutschland GmbH (Kohtuasi C-723/22) (2023/C 94/14) Kohtumenetluse keel: saksa Eelotsusetaotluse esitanud kohus Oberlandesgericht München
Põhikohtuasja pooled Apellant: Citadines Betriebs GmbH Vastustaja apellatsioonimenetluses: MPLC Deutschland GmbH
Eelotsuse küsimus Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas (1) artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisene õigusnorm või tava, mis käsitab üldsusele edastamisena selliste vahendite kättesaadavaks tegemist, mis võimaldavad või põhjustavad edastamist, nagu televiisorid hotellitubades või hotelli jõusaalis, kui ringhäälingusignaal edastatakse nendesse ruumidesse küll täiendavalt hotelli enda kaabellevi kaudu, kuid kõnealune kaabellevi kaudu taasedastamine toimub hotelli omandatud litsentsi alusel seaduslikult?
(1)
EÜT 2001, L 167, lk 10; ELT eriväljaanne 17/01, lk 230.
AO Nevinnomysskiy Azoti ja AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot“’i 24. novembril 2022 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kaheksas koda laiendatud koosseisus) 14. septembri 2022. aasta otsuse peale kohtuasjas T-865/19: Nevinnomysskiy Azot ja NAK „Azot“ versus komisjon (Kohtuasi C-725/22 P) (2023/C 94/15) Kohtumenetluse keel: inglise Pooled Apellandid: AO Nevinnomysskiy Azot, AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot“ (esindajad: advocaat P. Vander Schueren ning avocats A. de Moncuit ja T. Martin-Brieu)