DA
C 94/2
Den Europæiske Unions Tidende
13.3.2023
V (Øvrige meddelelser)
RETSLIGE PROCEDURER
DOMSTOLEN Domstolens dom (Store Afdeling) af 31. januar 2023 — straffesag mod Lluís Puig Gordi m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien) (Sag C-158/21, Puig Gordi m.fl.)
(1) (Præjudiciel forelæggelse – område med frihed, sikkerhed og retfærdighed – retligt samarbejde i straffesager – europæisk arrestordre – rammeafgørelse 2002/584/RIA – procedurer for overgivelse mellem medlemsstaterne – betingelser for fuldbyrdelse – den udstedende judicielle myndigheds kompetence – artikel 47, stk.
2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – ret til adgang til en domstol, der forudgående er oprettet ved lov – mulighed for at udstede en ny europæisk arrestordre rettet mod den samme person) (2023/C 94/02) Processprog: spansk Den forelæggende ret Tribunal Supremo
Parter i hovedsagen Lluís Puig Gordi, Carles Puigdemont Casamajó, Antoni Comín Oliveres, Clara Ponsatí Obiols, Meritxell Serret Aleu, Marta Rovira Vergés og Anna Gabriel Sabaté Procesdeltagere: Ministerio Fiscal, Abogacía del Estado og Partido político VOX
Konklusion 1) Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, som ændret ved Rådets rammeafgørelse 2009/299/RIA af 26. februar 2009, skal fortolkes således, at en fuldbyrdende judiciel myndighed ikke har mulighed for at afslå at fuldbyrde en europæisk arrestordre med henvisning til en afslagsgrund, som ikke følger af rammeafgørelse 2002/584, med senere ændringer, men alene af den fuldbyrdende medlemsstats ret.
Denne judicielle myndighed kan derimod anvende en national bestemmelse, som fastsætter, at fuldbyrdelse af en europæisk arrestordre afslås, når fuldbyrdelsen vil føre til en tilsidesættelse af en grundlæggende rettighed, som er fastsat i EU-retten, for så vidt som denne bestemmelses rækkevidde ikke går videre end rækkevidden af artikel 1, stk.
3, i rammeafgørelse 2002/584, med senere ændringer, således som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol.
2) Artikel 1, stk.
1 og 2, og artikel 6, stk.
1, i rammeafgørelse 2002/584, som ændret ved rammeafgørelse 2009/299, skal fortolkes således, at den fuldbyrdende judicielle myndighed ikke kan efterprøve, om en europæisk arrestordre er blevet udstedt af en judiciel myndighed, som havde kompetence hertil, og afslå at fuldbyrde denne europæiske arrestordre, såfremt den finder, at dette ikke er tilfældet.