13.3.2023
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 94/3
3) Článek 1 odst.
3 rámcového rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, ve spojení s čl. 47 druhým pododstavcem Listiny základních práv Evropské unie,
musí být vykládán v tom smyslu, že
vykonávající justiční orgán, který má rozhodnout o předání osoby, na kterou byl vydán evropský zatýkací rozkaz, nemůže výkon tohoto evropského zatýkacího rozkazu odmítnout z důvodu, že této osobě po jejím předání do vystavujícího členského státu hrozí, že bude souzena soudem, který k tomu není příslušný, ledaže
— má tento justiční orgán k dispozici objektivní, spolehlivé, přesné a řádně aktualizované informace, které s ohledem na požadavek na soud zřízený zákonem svědčí o tom, že existují systémové nebo celoplošné nedostatky ve fungování soudního systému vystavujícího členského státu nebo nedostatky ovlivňující soudní ochranu objektivně určitelné skupiny osob, k níž dotyčná osoba patří, které znamenají, že dotyční jednotlivci jsou obecně v tomto členském státě zbaveni účinného právního prostředku umožňujícího přezkoumat příslušnost trestního soudu, který o nich má rozhodovat, a
— uvedený justiční orgán konstatuje, že za konkrétních okolností dotčené věci existují závažné a prokazatelné důvody se domnívat, že s ohledem zejména na informace, které poskytla osoba, na kterou byl tento evropský zatýkací rozkaz vydán, a které se týkají její osobní situace, povahy trestného činu, za který je stíhána, skutkových okolností, za nichž byl uvedený evropský zatýkací rozkaz vydán, nebo jakékoli jiné relevantní okolnosti, je soud, před kterým bude ve vystavujícím členském státě pravděpodobně probíhat řízení proti této osobě, za tímto účelem zjevně nepříslušný.
Okolnost, že dotyčná osoba se před soudy vystavujícího členského státu mohla dovolávat svých základních práv ke zpochybnění příslušnosti vystavujícího justičního orgánu a evropského zatýkacího rozkazu, který na ni byl vydán, nemá v tomto ohledu rozhodující význam.
4) Článek 1 odst.
3 rámcového rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299, ve spojení s čl. 47 druhým pododstavcem Listiny základních práv,
musí být vykládán v tom smyslu, že
v situaci, kdy osoba, na kterou byl vydán evropský zatýkací rozkaz, tvrdí, že jí po jejím předání do vystavujícího členského státu hrozí, že bude souzena soudem, který k tomu není příslušný, existence zprávy Pracovní skupiny pro svévolné zadržování, která se přímo netýká situace této osoby, nemůže sama o sobě odůvodnit, že vykonávající justiční orgán odmítne vykonat tento evropský zatýkací rozkaz, ale takovou zprávu může naproti tomu tento justiční orgán spolu s dalšími skutečnostmi zohlednit za účelem posouzení existence systémových či celoplošných nedostatků ve fungování soudního systému tohoto členského státu nebo nedostatků ovlivňujících soudní ochranu objektivně určitelné skupiny osob, k níž uvedená osoba patří.
5) Článek 15 odst.
2 rámcového rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299,
musí být vykládán v tom smyslu, že
brání tomu, aby vykonávající justiční orgán odmítl vykonat evropský zatýkací rozkaz z důvodu, že osobě, na kterou byl tento evropský zatýkací rozkaz vydán, po jejím předání do vystavujícího členského státu hrozí, že bude souzena soudem, který k tomu není příslušný, aniž předtím požádal vystavující justiční orgán o doplňující informace.
6) Rámcové rozhodnutí 2002/584, ve znění rámcového rozhodnutí 2009/299,