13.3.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 94/17
6) По-общо, допускат ли членове 49 и 56 ДФЕС и принципите на сигурност и ефективност на правната защита, както и принципът на оправданите правни очаквания, национално законодателство като относимото към основния спор, което задължава операторите на Бинго зали да заплащат значителна месечна такса за техническо удължаване, която не е предвидена в първоначалните концесионни договори, чиито размер е еднакъв за всички видове оператори и която се променя периодично от законодателя без каквато и да било явна връзка с характеристиките и развитието на конкретното концесионно правоотношение?
(1) (2)
ОВ L 94, 2014 г., стр. 1.
Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, 1989 г., стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).
Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 24 ноември 2022 г. — Coral Srl/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Дело C-730/22) (2023/C 94/18) Език на производството: италиански Запитваща юрисдикция Consiglio di Stato Страни в главното производство Жалбоподател: Coral Srl Ответници: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Министерство на икономиката и финансите, Агенция митници и монополи) Преюдициален въпрос Допускат ли Директива 2014/23/ЕС (1), ако бъде счетена за приложима и, във всички случаи, общите принципи, произтичащи от членове 26, 49, 56 и 63 ДФЕС, както се тълкуват и прилагат в практиката на Съда, и по-специално забраната за дискриминация, принципа на пропорционалност и защитата на конкуренцията и свободното движение на услуги и капитали, прилагането на национални разпоредби, съгласно които националният законодател или публичната администрация може по време на така нареченото „техническо удължаване“, подновявано няколко пъти през последното десетилетие в сектора на концесиите за хазартни игри, едностранно да повлияе на текущите отношения, като въведе задължение за плащане на първоначално недължими концесионни такси, като впоследствие увеличи неколкократно тези такси, които винаги се определят като фиксирана сума за всички концесионери, независимо от оборота, и като постави допълнителни ограничения върху дейността на концесионерите, като забраната за преместване на обекти и обвързването на участието в бъдещата процедура за следващо възлагане на концесии със спазването на посоченото удължаване от страна на операторите?
(1)
Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия (ОВ L 94, 2014 г., стр. 1).
Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Австрия), постъпило на 25 ноември 2022 г. — IJ и PO GesbR, IJ/Agrarmarkt Austria (Дело C-731/22) (2023/C 94/19) Език на производството: немски Запитваща юрисдикция Bundesverwaltungsgericht Страни в главното производство Жалбоподатели: IJ и PO GesbR, IJ