2.3.2023
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 78/21
Uus redaktsioon:
„Ekstra-väärisoliiviõli „Riviera Ligure“, millele võib olla lisatud üks täiendavatest geograafilistest märgetest, peab olema toodetud kas ühest või mitmest järgmisest kohalikust oliivisordist (sulgudes on osutatud nende enim levinud sünonüümid), mida kasvatatakse oliiviistandustes artiklis 3 märgitud territooriumil, kas eraldi või koos: Arnasca, Carparina, Castelnovina, Colombaia, Cozzanina, Cozzanone, Fiandola, Frantoio, Finalina, Lantesca (või Mattea, Pertegara), Lavagnina, Leccino, Liccione (või Lizzone, Olivastrone), Merlina, Mortellina, Mortina, Negrea, Nostrale, Olivella, Olivotto, Pignola, Prempesa (või Principina), Razzola, Rondino, Rossese, Taggiasca (või Gentile, Giuggiolina), Taggiasca di Feglino ja Toso.“
On tehtud kindlaks, et piirkonnas on sorte, mille põlvnemist võib jälgida eelkõige sordini „Frantoio“ ja mis aegade jooksul on kohanenud ja muutunud pärismaisteks sortideks, mistõttu on selge, et tuleb kaasata võimalikult palju oliivikasvatajaid.
Pealegi on laborianalüüsidest selgunud, et nendest sortidest toodetud õli vastab ekstra-väärisoliiviõli „Riviera Ligure“ puhul kirjeldatud omadustele.
Ekstra-väärisoliiviõli „Riviera Ligure“ tootmiseks kasutatavate sortide puhul varem kehtinud piirangute kaotamine ei mõjuta toote eripära.
See on nii sellepärast, et tavalisel aastal toodetakse peaaegu kogu kaitstud päritolunimetusega õli üheainsa sordi oliivide töötlemisega, milleks on „Taggiasca“.
See sort, mida kasvatatakse sama nime all Imperia ja Savona provintsis, on kohanenud Liguuria kindlate omadustega ja selle alusel on loodud erinimelisi sorte, nagu näiteks „Lavagnina“ Genova provintsis ja „Razzola“ La Spezia provintsis.
Tõsiasja, et Liguurias kasvatatavad oliivid pärinevad kõik ühisest tüvest, märkas Itaalia kõige tuntum botaanik Giorgio Gallesio 19. sajandi alguses.
Tema sõnutsi oli olemas kindlat tüüpi oliivipuu, millele ta andis nime „Gentile“ ja mis muutus järk-järgult iseloomulikuks kogu Liguuria territooriumile ning sai tuntuks eri nimede all, sõltuvalt kasvatuskohast ja mitmesugustest keskkonnaga kohanemise viisidest neis paigus.
Seega on õlil „Riviera Ligure“ ühtsed omadused, kuna kolme eri täiendava geograafilise märkega õlide erinevused on üsna väikesed ja neid tuvastab tavaliselt vaid väga oskuslik ja kogenud degusteerija.
Kasvatuse eripära
Muudatus puudutab tootespetsifikaadi artiklit 5 ja avaldatud kokkuvõtte punkti 4.5 kasvatuspiirkonna kirjelduse kohta.
See muudatus ei mõjuta koonddokumenti.
— Kooskõlas eelmiste muudatustega on ümber sõnastatud selle kasvatuspiirkonna kirjeldus, mille puhul võib vahel kasutada kaitstud päritolunimetust „Riviera Ligure“, millele võib olla lisatud üks täiendavatest geograafilistest märgetest.
Kasvatuspiirkonda iseloomustatakse nüüd lühidalt praegusesse tootespetsifikaati kuuluvate mitmesuguste alapiirkondade ühtses kirjelduses.
Praegune versioon:
„3.
Seega peetakse selle õli tootmiseks sobivaks oliivisalusid, mis on rajatud keskmise või tugeva kallakuga mäenõlvadele ja peamiselt terrassidele, mis paiknevad eespool artiklis 3 kindlaks määratud piirkonnas ning mille pinnas on tekkinud lubjakivi kui aluskivimi lagunemisel.
4.
Ekstra neitsioliiviõli, millel on kaitstud päritolunimetus „Riviera Ligure“ koos täiendava geograafilise märkega „Riviera dei Fiori“, tootmiseks on eriti sobivad oliiviistandused, mis asuvad artikli 3 lõikes 2 kirjeldatud tootmispiirkonnas, mille maad, mis on rohkem või vähem kaldu ja paiknevad terrassidena, on tekkinud lubjakivi kui aluskivimi mehaanilise lagunemise (eotseeni ajastikul) ning kihistuste moodustumise tulemusena, mis on ajapikku loonud keskmise tekstuuriga pinnase, mis kõrgustes on enamasti lahtine.
5.
Ekstra neitsioliiviõli, millel on kaitstud päritolunimetus „Riviera Ligure“ koos täiendava geograafilise märkega „Riviera del Ponente Savonese“, tootmiseks on eriti sobivad oliiviistandused, mis asuvad artikli 3 lõikes 3 kirjeldatud tootmispiirkonnas, mille maad, mis on rohkem või vähem kaldu ja paiknevad terrassidena, on (v.a Albenga tasandik) tekkinud lubjakivist kui aluskivimist, mis on meteoroloogiliste tegurite ja voolu toimel moodustanud keskmise tekstuuriga ja üldiselt sügava pinnase, mis kõrgustes on kiltkivi tõttu enamasti lahtisem ja vett läbilaskvam.