28.2.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 75/167
3.6.
FSDN nevajadzētu būt vienīgi instrumentam, ko valsts iestādes izmanto publiskās politikas izstrādē, bet tajā būtu jāiekļauj arī sociālo partneru, pētniecības struktūru, augstskolu, lauksaimnieku un NVO vajadzības.
FSDN varētu palīdzēt palielināt lauksaimnieku iekļaušanu finanšu sistēmā (kredīts u. c.).
FSDN būtu periodiski jāsniedz pārskati par lauksaimniecību Eiropas, valstu un reģionālā līmenī un par dažādiem lauksaimniecības veidiem.
3.7.
Vajadzētu dot iespēju visiem ES lauksaimniekiem, kas to vēlas, sniegt ieguldījumu FSDN, ņemot vērā pārstāvības principu, budžeta ierobežojumus un FSDN mērķus.
Vajadzētu arī paredzēt iespēju saimniecībām, kas nav iekļautas izlasē, sniegt brīvprātīgu ieguldījumu FSDN, pamatojoties uz pielāgotiem, specifiskiem kritērijiem un metodēm.
Nevajadzētu noteikt, ka lauksaimniekiem obligāti jānosūta dati uz FSDN, un nevajadzētu paredzēt sankcijas.
Būtu jāņem vērā arī pašnodrošinājuma saimniecības un daļēji naturālās saimniecības.
Savāktie dati būtu jāsadala pa produktu kategorijām (bioloģiskie produkti u. c.).
3.8.
Būtu jāņem vērā moderna un inovatīva datu vākšana un apstrāde, kuras pamatā ir mākslīgais intelekts, lietu internets, automātiskā validācija, rakstzīmju optiskās atpazīšanas programmatūra vai attālinātas vākšanas infrastruktūras, lai palielinātu FSDN efektivitāti līdzās ģeotelpiskajiem datiem, kas ģenerēti, izmantojot Eiropas kosmosa programmu.
Būtu jāveido nepārprotama saikne starp FSDN, KLP un Eiropas atvērtās zinātnes mākoni.
3.9.
Saistībā ar FSDN būtu jāņem vērā dažādie dalībvalstu tiesību akti, it īpaši attiecībā uz vides un sociālajiem aspektiem, un tam vajadzētu būt pietiekami elastīgam, lai iekļautu jaunus rādītājus.
Lai FSDN veiksmīgi darbotos, ir vajadzīga efektīva sadarbība starp koordinācijas birojiem, dalībvalstu birojiem un Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorātu.
Tikpat liela nozīme kā ekonomikas datiem būtu jāpiešķir arī vides un sociālajiem datiem, kā arī mazajiem un lielajiem lauksaimniekiem un dažādiem reģioniem.
Atvērtība un vēlme dot ieguldījumu FSDN dažādās dalībvalstīs atšķiras, un būtu jāņem vērā dažu elementu sensitivitātes pakāpe un precīza vērtība.
3.10.
EESK ierosina skaidri nošķirt datus, kas jāvāc katru gadu, un datus, kas jāvāc periodiski.
FSDN ir jāpārvar problēmas, kas saistītas ar dažādiem datu raksturlielumiem, avotiem, formātiem, izmēriem un detalizācijas līmeņiem, jo vieni un tie paši dati nebūtu jāvāc vairākas reizes.
Dalībvalstīs ir lielas atšķirības attiecībā uz datu vākšanas izmaksu struktūru, tāpēc ir vajadzīga lielāka elastība.
3.11.
Datu vākšanā būtu jāņem vērā dažādās krīzes un pieaugošā cenu nestabilitāte, kas kļūst par pastāvīgu mainīgo lielumu lauksaimniecības pārtikas ķēdēs.
Karš Ukrainā palielina šo nestabilitāti, un spekulācija ar pārtiku rada spiedienu uz piegādes ķēdēm.
Komisijai un dalībvalstīm būtu jānodrošina FSDN piešķirtie finanšu resursi.
3.12.
EESK iesaka izveidot Eiropas padomdevēju struktūru, kurā būtu iesaistīti pilsoniskās sabiedrības pārstāvji, kas izraudzīti, pamatojoties uz pārredzamiem kritērijiem datu vākšanas uzraudzībai un lēmumu pieņemšanai par datu izmantošanu un stratēģiskām izmaiņām datu prasībās, ņemot vērā sabiedrības problēmas un datu pieprasījuma dinamiku.
3.13.
EESK iesaka arī iekļaut FSDN datus par lauksaimniecības praksi, konkrētāk, par zemes apsaimniekošanu, augu aizsardzību, augu mēslošanas līdzekļiem, dzīvnieku veselību un labturību.
FSDN mērķuzdevums būtu apkopot un izplatīt lauksaimniecības paraugprakses piemērus, it īpaši vides un sociālajā jomā (apmācība, parauginstrumenti, labas prakses piemēri, apmaiņa starp konsultantiem utt.).
3.14.
Dati par klimata pārmaiņām, augsnes kvalitāti un oglekļa sekvestrēšanu, izmantotajiem pesticīdiem, ūdens un gaisa kvalitāti, enerģiju un bioloģisko daudzveidību būtu jāuzskata par vides datiem, kurus vāc lauksaimnieki vai izmantojot citus instrumentus, kas ir sadarbspējīgi ar FSDN.