27.2.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 71/17
3) Ja Tiesa uz otro jautājumu atbild apstiprinoši: vai Direktīvas 2001/86/EK 6. pants neļauj piemērot tās dalībvalsts tiesības, kurā šobrīd ir SE juridiskā adrese, sarunu procedūras veikšanai vēlāk, ja “SE bez darbiniekiem” ir reģistrēta citā dalībvalstī, pirms tam neveicot šādu procedūru, un vēl pirms juridiskās adreses pārcelšanas ir kļuvusi par meitasuzņēmumu, kas nodarbina darbiniekus vairākās Eiropas Savienības dalībvalstīs, kontrolējošo uzņēmumu?
4) Ja Tiesa uz trešo jautājumu atbild apstiprinoši: vai tas tā ir arī tad, ja valsts, kurā pirmoreiz tika reģistrēta šī “SE bez darbiniekiem”, pēc šīs SE juridiskās adreses pārcelšanas izstājās no Eiropas Savienības un tās tiesībās vairs nav noteikumu par sarunu procedūras veikšanu darbinieku iesaistīšanai SE?
(1) (2)
Padomes Regula (EK) Nr. 2157/2001 (2001. gada 8. oktobris) par Eiropas uzņēmējsabiedrības (SE) statūtiem (OV 2001, L 294, 1. lpp.).
Padomes Direktīva 2001/86/EK (2001. gada 8. oktobris), ar ko papildina Eiropas uzņēmējsabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (OV 2001, L 294, 22. lpp.).
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 5. decembrī iesniegusi Rayonen sad – Nesebar (Bulgārija) – “Vodosnabdyavane i kanalizatsia” EAD/PQ (Lieta C-744/22) (2023/C 71/20) Tiesvedības valoda – bulgāru Iesniedzējtiesa Rayonen sad – Nesebar
Pamatlietas puses Prasītājs: “Vodosnabdyavane i kanalizatsia” EAD Atbildētājs: PQ
Prejudiciālie jautājumi 1) Vai Naredba 1 ot 09.07.2004g. za minimalnite razmeri na advokatskite vaznagrazhdenia [2004. gada 9. jūlija Noteikumu Nr. 1 par advokātu minimālajiem honorāriem] 2. panta 5. punkta un 7. panta 2. punkta 1. apakšpunkta noteikumi, kas piemērojami saskaņā ar Grazhdanski protsesualen kodeks [Civilprocesa likuma, turpmāk tekstā – “GPK”] 47. panta 6. punktu un attiecas uz atbildētāja īpašā pārstāvja honorāra noteikšanu, atbilst Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punktam kopsakarā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 169. panta 1. punktu, tādas tiesvedības mērķiem, kāda ir pamatlieta, kas attiecas uz prasību pret patērētāju par ūdens patēriņa nenozīmīgā daudzumā samaksu, ja patērētājam nelabvēlīga sprieduma gadījumā ar to tiek piespriests segt arī īpašā pārstāvja izdevumus atbilstīgi GPK 78. panta 1. punktam?
2) Vai LES 19. panta 1. punktam kopsakarā ar LESD 169. panta 1. punktu atbilst GPK 47. panta 6. punktā kopsakarā ar Zakon za pravnata pomosht [Juridiskās palīdzības likuma] 26. panta 1. punktu nostiprinātais regulējums par īpaša pārstāvja iecelšanu gadījumā, ja patērētājs nav atrodams savā adresē, paredzot, ka īpašā pārstāvja honorāru nosaka tiesa un pieļaujot iespēju šo summu noteikt arī mazāku par minimālo summu, bet īpašā pārstāvja iecelšana ir citas iestādes – advokatūras padomes – kompetencē un tā pēc saviem ieskatiem un tikai tāpēc vien, ka tā nepiekrīt tiesas noteiktajam honorāram, no īpašā pārstāvja iecelšanas var attiekties?
3) Vai gadījumā, ja saņemts atteikums iecelt advokātu kā īpašo pārstāvi, tiesai, tieši piemērojot Savienības tiesības un it īpaši LES 19. panta 1. punktu kopsakarā ar LESD 169. panta 1. punktu, ir tiesības izmantot tādus citus tiesiskos regulējumus patērētāju tiesību aizsardzības nodrošināšanai tiesvedībā, kuri saskaņā ar Bulgārijas Republikas tiesībām šādos gadījumos parasti nav piemērojami, piemēram, juridiskās palīdzības nodrošināšanu atbilstīgi GPK 95. panta 1. punktam, ja patērētājs to nav pieprasījis?