LV
27.2.2023.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 71/9
Pamatlietas puses Prasītāji: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (C-323/21), (C-324/21), K (C-325/21) Atbildētāji: B (C-323/21), F (C-324/21), Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (C-325/21)
Rezolutīvā daļa 1) Lietas C-323/21, C-324/21 un C-325/21 apvienot sprieduma taisīšanai.
2) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr.
604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, 23. un 29. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tad, ja termiņš trešās valsts valstspiederīgā pārsūtīšanai ir sācies starp pieprasījuma saņēmēju dalībvalsti un pirmo pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti, atbildība par šīs personas iesniegtā starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu pāriet pieprasījuma iesniedzējai dalībvalstij tāpēc, ka šis termiņš ir beidzies, pat ja minētā persona starplaikā ir iesniegusi jaunu starptautiskās aizsardzības pieteikumu trešā dalībvalstī, kālab pieprasījumu saņēmusī dalībvalsts ir akceptējusi trešās dalībvalsts iesniegto atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, ciktāl šī atbildība nav pārgājusi šai trešai dalībvalstij 23. pantā minēto termiņu beigšanās dēļ.
Pēc minētās atbildības pārejas dalībvalsts, kurā šī pati persona atrodas, nevar viņu pārsūtīt uz citu dalībvalsti, kas nav jaunā atbildīgā dalībvalsts, bet tā var, ievērojot šīs regulas 23. panta 2. punktā paredzētos termiņus, šai pēdējai dalībvalstij nosūtīt atpakaļuzņemšanas pieprasījumu.
3) Regulas Nr.
604/2013 27. panta 1. punkts, lasot to kopsakarā ar šīs regulas 19. apsvērumu, kā arī Eiropas Savienības pamattiesību hartas 47. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka trešās valsts valstspiederīgajam, kurš starptautiskās aizsardzības pieteikumu ir iesniedzis secīgi trīs dalībvalstīs, ir jābūt iespējai trešajā no šīm dalībvalstīm izmantot efektīvu un ātru tiesību aizsardzības līdzekli, kas ļauj viņam atsaukties uz to, ka atbildība par viņa pieteikuma izskatīšanu minētās regulas 29. panta 1 1. un 2. punktā paredzētā termiņa beigšanās dēļ ir pārgājusi uz otro no šīm dalībvalstīm.
(1)
OV C 320, 9.8.2021.
Tiesas (otrā palāta) 2023. gada 12. janvāra spriedums (Sąd Rejonowy dla m.st.
Warszawy w Warszawie (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – J. K./TP S.A. (Lieta C-356/21) (1) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienlīdzīga attieksme nodarbinātības un profesijas jomā – Direktīva 2000/78/EK – 3. panta 1. punkta a) un c) apakšpunkts – Pieejas pašnodarbinātībai nosacījumi – Nodarbinātības un darba nosacījumi – Diskriminācijas seksuālās orientācijas dēļ aizliegums – Pašnodarbināta persona, kas strādā, pamatojoties uz uzņēmuma līgumu – Līguma izbeigšana un nepagarināšana – Brīvība izvēlēties līgumpartneri) (2023/C 71/10) Tiesvedības valoda – poļu Iesniedzējtiesa Sąd Rejonowy dla m.st.
Warszawy w Warszawie
Pamatlietas puses Prasītājs: J. K. Atbildētāja: TP S.A.
Piedaloties: PTPA