20.2.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 63/23
3.
Har det betydelse för svaret på fråga 2 om sökanden är ett bolag eller en privatperson?
(1)
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1).
Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Törvényszék (Ungern) den 6 december 2022 – Slovenské Energetické Strojárne A. S. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Mål C-746/22) (2023/C 63/30) Rättegångsspråk: ungerska Hänskjutande domstol Fővárosi Törvényszék
Parter i det nationella målet Klagande: Slovenské Energetické Strojárne A. S. Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
Tolkningsfrågor 1.
Ska artikel 23.2 i rådets direktiv 2008/9/EG om fastställande av närmare regler för återbetalning enligt direktiv 2006/112/EG av mervärdesskatt till beskattningsbara personer som inte är etablerade i den återbetalande medlemsstaten men i en annan medlemsstat (1) (nedan kallat direktiv 2008/9) tolkas så, att en nationell lagstiftning – närmare bestämt artikel 124.3 i az adóigazgatási rendtartásról szóló 2017. évi CLI.
törvény (2017 års lag nr CLI om skattemyndigheten, nedan kallad lagen om skattemyndigheten) – som vid prövning av ansökningar om återbetalning av mervärdesskatt enligt rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (2) (nedan kallat mervärdesskatte­ direktivet), inte medger att det i samband med överklaganden åberopas nya omständigheter eller bevis som sökanden hade kännedom om innan beslutet i första instans fattades, utan att åberopa dem, trots att skattemyndigheten anmodat sökanden att göra det och det därmed uppkommer en materiell begränsning som går utöver de formella kraven och kraven rörande tidsfrister i direktiv 2008/9, uppfyller kraven i det direktivet med avseende på överklaganden? 2.
Innebär ett jakande svar på den första frågan att den frist på en månad som föreskrivs i artikel 20.2 i direktiv 2008/9 ska anses vara slutgiltig?
Är allt detta förenligt med den rätt till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol som stadfästs i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), och med artiklarna 167, 169, 170 och 171.1 i mervärdesskattedirektivet och med de grundläggande principer om skatteneutralitet, effektivitet och proportionalitet som har utvecklats av Europeiska unionens domstol? 3.
Ska det som föreskrivs i artikel 23.1 i direktiv 2008/9 rörande helt eller delvis avslag på återbetalningsansökan tolkas så, att en nationell lagstiftning – närmare bestämt artikel 49.1 b i lagen om skattemyndigheten – enligt vilken skattemyndigheten ska avskriva ärendet om den beskattningsbara person som är sökande inte efterkommer ett föreläggande från skattemyndigheten eller uppfyller sin skyldighet att vidta avhjälpande åtgärder och det därför inte är möjligt att pröva ansökan utan att handläggningen av förfarandet fortsätter ex officio, är förenligt härmed?
(1) (2)
EUT L 44, 2008, s. 23.
EUT L 347, 2006, s. 1.